En fugl, man aldrig har set.
En blomst, man aldrig har set.
En brise, man aldrig har set.
En nat, man aldrig har set.
Har du nogensinde set noget så vidunderligt?
Jeg hedder Rudger.
Jeg er tre måneder, tre uger og tre dage gammel.
Jeg blev født her.
I en verden udtænkt af Amanda.
Amanda forestiller sig altid de mest fantastiske verdener.
Det er den hårdtarbejdende kæmpe,
det snakkelystne egern,
og havhvalen.
Nogle gange forestiller hun sig også rigtig uhyggelige ting!
Rudger!
Det her er Amanda!
Amanda fremfantaserede mig, og sådan blev jeg til.
Amanda og jeg lovede hinanden noget.
At hvad der end sker,
så forsvind aldrig,
beskyt hinanden,
og græd aldrig.
Hvad med dig?
Har du en hemmelig ven ligesom mig,
som ingen kan se?
Voksne, der engang var børn, kalder os
"imaginære".
DEN IMAGINÆRE
Nogle gange ville jeg ønske, jeg boede et sted, hvor solen altid skinnede.
Julia, der kommer måske en regnbue efter regnen.
En løfte-regnbue.
Løfte? Hvad snakker du om?
Det siges, at hvis man ser en regnbue, efter at det har regnet,
så er den der for at minde en om et vigtigt løfte.
Julia!
Det er min mor. Hej, mor!
Mine forældre kan vist bedre lide nordlys end regnbuer.
Det kan min far i hvert fald!
Mere ballet i sommerferien?
Ja, og hør her.
Du ved, hvordan min far altid glemmer ting, ikke?
Forleden var det første, han sagde:
"Hvad sker der i dag? Jeg ved, der sker noget vigtigt i dag.
Nå ja, det er jo din balletopvisning."
Men nej.
Amanda, det var min rigtige fødselsdag!
Er det ikke utroligt?
Hvorfor tror du mon,
voksne glemmer alt det vigtige?
Julia! Vi skal gå nu!
Nå, men vi ses!
Vi ses, Julia!
-Skynd dig. Du må ikke komme for sent. -Vent på mig!
Ja, kære, lad os gå.
Jeg ved det. Jeg var på vej.
Hej!
Ja, jeg ved det.
John, sæt dig derovre.
Før du siger noget: Det var så lidt!
Tak…
VILDE VÆSNER BILLEDORDBOG
Lad os duellere!
Der er vilde væsner overalt.
TAK! SLUTUDSALG 50 PROCENTS RABAT
Virkelig? I dag? Skønt!
-Ja, kl. 17! -Velkommen hjem, prinsesse Amanda.
-Hej! -Ja. Helt sikkert.
Jeg glæder mig.
Ja!
Goldie, de har godkendt min ansøgning.
De har bedt mig komme ind til en samtale.
Tillykke!
Skål for et nyt kapitel i dit liv.
Jeg håber, det går godt.
Jeg har jo kun arbejdet her i boghandlen, siden jeg blev gift.
Bare rolig.
Husk, du er den berømte ejer af Shuffleup Boghandel.
Det skal nok gå.
Det håber jeg.
Jamen det var så det.
Lizzie.
Det har sikkert været svært for dig at gøre det her alene,
men du har styr på det.
Tak, Goldie.
Jeg tænkte faktisk på…
Må jeg bede dig om en tjeneste?
Passe Amanda? Klart, bare overlad det til mig.
Du er bare den bedste.
Amanda, må jeg tale nu?
Ja.
Tester, tester, en, to, tre.
Houston, kan I høre mig?
Hvorfor kan vi ikke tale sammen i skolen?
Rudger, jeg tog dig kun med i skole, fordi du insisterede.
Det er kun mig, der kan se dig.
Mon ikke alle bliver overraskede,
hvis jeg taler med en, de ikke kan se?
Jeg ville gøre verdens bedste entré, hvis folk kunne se mig.
“Hvad så der, alle sammen? Jeg hedder Rudger!”
Hvad? Er vores aftale så aflyst?
Lizzie er i knibe.
Hun opdrager jo Amanda helt alene.
Rudger, jeg har fundet på et fantastisk eventyr.
Er det det med meteoritterne, der falder ned fra himlen?
Nej.
Sig ikke, det er det med den angribende gamle Porredame.
Det manglede noget.
Det gjorde det i hvert fald,
og jeg brød mig ikke om at være i gryden med pølserne.
Det var alt for varmt der.
Du forstår, ikke? Selv hvis det bare er din fantasi…
Jeg forstår. Du vil ikke være suppen.
Fint. Jeg forstår.
Dagen lover godt!
Rudger, det er tid til det hellige loftsløfte!
-Forsvind aldrig, beskyt hinanden, -Forsvind aldrig, beskyt hinanden,
-og græd aldrig! -og græd aldrig!
Kom så, Rudger!
Kom så, Bessie!
Vent, stop!
Hvad er det for et navn, "Bessie"?
Det er en ko, ikke?
Hvad? Hun er en moskusokse.
Du har ingen fantasi.
Jeg laver bare sjov! Jeg mente det ikke!
Hvad vil prinsesse Amanda så kalde hende?
Hyp hyp, Grøn Pilsner!
Grøn Pilsner? Er det ikke mors øl?
Amanda?
Du godeste…
Hør, Amanda.
Vil du ikke nok forestille dig, at jeg går gennem vægge og døre?
Som et spøgelse? Ikke tale om.
Men forleden lukkede du døren, da du gik,
og jeg var fanget i skabet i to timer!
Og hvad så?
Rudger, tænk på det som dit eget værelse.
Og du er fri, når jeg er hjemme.
Det er fedt, når du er her, Amanda,
men nogle gange vil jeg også lege med andre børn.
Altså, de kan ikke se mig, så jeg kan jo ikke lege med dem…
Men det er stadig sjovt at se dem lege.
Av!
Det er koldt.
Rudger! Se der!
Det er…
…et juletræ!
Amanda, stop!
Rudger!
Amanda!
Rudger!
Slip mig!
Frøken Amanda Shuffleup!
Hvad er det der?
Hej, mor.
Jeg spurgte, hvad det der er!
Det er ikke særlig høfligt, mor.
Det er ikke "hvad", men "hvem".
Amanda, hvor mange gange skal jeg sige,
at du skal stille paraplyen i paraplystativet!?
Gulvet, dit tøj, det er drivvådt.
Måske var det Rudger.
Vent!
-Amanda. -Hvad?
-Skat, hvornår lærer du det? -Hvad siger du?
Mor, jeg lærer alting i skolen.
Du ved godt, det ikke er det, jeg mener.
Mor, du gør gulvet vådt.
Nogle gange fatter jeg dig bare ikke.
Kom med ned. Jeg laver varm kakao.
Glem ikke Rudgers!
Det gør jeg ikke.
Beklager, vi har desværre lukket.
Jeg laver faktisk en spørgeundersøgelse her i kvarteret.
SHUFFLEUP BOGHANDEL
Frk… Shuffleup?
En spørgeundersøgelse? En spørgeundersøgelse om hvad?
Det er en spørgeundersøgelse om vores verden,
og den handler om børn, og hvordan de opfører sig nu om dage.
Har du noget ID, om jeg må spørge?
ID?
Ja. Noget, der siger, hvem du er.
Jeg hedder Spurv. Hr. Spurv.
Præcis ligesom fuglen.
Man kan se rørspurven her i området…
Det er en ret sød fugl.
Jeg er ked af at sige det, når det regner,
men jeg er virkelig optaget lige nu.
Vil du lægge spørgeskemaet her?
Nej, det behøves ikke. Spørgeundersøgelsen er færdig.
Undskyld?
Ja.
"Den gamle verden er døende, og den nye verden kæmper for at blive født."
"I overgangen mellem lys og mørke…"
Hvad er det, der fødes?
Undskyld.
Min mand valgte alle bøgerne, så jeg…
Ingen undskyldninger, tak.
Og forresten…
…boghandlen dufter virkelig godt.
Hvor var det underligt.
En spørgeundersøgelse om børn?
Og hende pigen var også underlig.
Hvilken pige?
Hende ved siden af ham.
Hvem taler du om?
Rudger, tænker du det samme som mig?
At jeg ikke er den eneste usynlige ven her?
Lad mig først komme igennem samtalen.
Jeg ved det,
jeg håber bare, det ikke regner med brød fra himlen.
Amanda?
Hun har det fint.
Hun leger med Rudger.
Nej, ikke "Roger", det er Rudger.
R-U-D-G-E-R.
Det er vist hendes eneste nye ven på det seneste.
Du må ikke grine, mor. Men Rudger findes faktisk ikke.
Kun Amanda kan se ham…
En rent opdigtet ven. Han er det pure opspind.
Er det ikke utroligt?
Du måtte ikke grine, mor!
Amanda siger, hun kan se ham.
Undskyld, Lizzie.
Du har fået mig til at tænke på fortiden.
Fortiden?
Kan du ikke huske det?
Hvad var det nu, han hed?
Nå ja. Køleskab!
Ja, kære, du kaldte ham Køleskab.
Køleskabet?
Mor, hvad snakker du om?
Du sagde, at Køleskab reddede dig fra en slange.
I to var uadskillelige, altid sammen!
Jeg tror, det var en hund.
En hund?
Ja. Spørg din bror næste gang.
Køleskab gav ham en masse problemer.
Mor! Ovn gør det igen!
Kom tilbage, Ovn!
Amanda, sørg for, at Ovn ikke spiser glaskuglen!
Jeg ved det godt!
Køleskab?
Jeg glemte at købe æg.
Lizzie? Hvad er der galt? Er du der? Hallo?
Tak, Goldie.
Held og lykke med samtalen!
SHUFFLEUP BOGHANDEL
…19… 20. Klar?
Nej, ikke endnu, Goldie!
Jeg gemmer mig under disken. og du kan gemme dig derovre, hr. Rudger.
Oversergent,
jeg er sikker på, hun ikke finder mig.
Hr. Rudger, vi må begge to gemme os!
Modtaget!
Vi skal nok overleve, indtil mor kommer tilbage, oversergent.
Nu kommer jeg!
Nej, ikke endnu.
Amanda? Amanda!
Hvad fantaserer du om?
Undskyld, ikke noget.
Skynd dig! Hun finder dig!
Godt så. Jeg gemmer mig derovre.
Ja.
Sikke en god idé at slukke lyset, oversergent!
Rudger, det var ikke mig.
Hvad?
Amanda!
Rudger?!
Jeg fandt dig, prinsesse Amanda!
Alt er i orden.
Godt, der ikke er problemer med strømafbryderen.
Det må have været besværligt at ordne ledningerne.
Men det er jo også et gammelt sted.
Det måtte vel ske.
Det var hende pigens skyld.
Hvilken pige?
Det blev mørkt, så lynede det, og så dukkede hende pigen op.
Der var jo strømafbrydelse…
Hun var der!
Den langhårede pige, der kom på besøg tidligere,
med sit uhyggelige ansigt.
Hun tog fat i Rudger og prøvede at tage ham med.
Jeg lover, hun var der.
Åh, søde Amanda…
Nogle gange kommer du til at spekulere for meget i dit kloge hoved.
Alt er i orden.
Nej! Det er ikke kun i mit hoved.
Hun var her virkelig.
Amanda opfinder nogle gange venner.
Hun skal nok komme sig.
Men mor…
Goldie, du kan tage hjem nu.
Og tak.
Tak.
Ja.
Vi ses, prinsesse Amanda.
Mor, tro på mig, det hele passer.
Hende pigen og Rudger…
Amanda, lad nu være. Den pige findes ikke.
Helt ærligt, du hidser dig op over en, der ikke eksisterer.
Skat, jeg er træt.
Det har været en hård dag i dag.
Samtalen gik ikke godt.
Hvis far var her…
Ja, du har ret. Hvis far var her, havde han klaret ærterne.
Nej, mor. Far ville have troet på mig.
Det er frygteligt! Jeg fatter kke, hvorfor hun ikke ville tro på dig!
Det var det mest uhyggelige nogensinde.
Den pige lugtede af råddenskab, og hun var iskold som en istap.
Jeg ved, det er svært for mor,
men hvad med os to en gang imellem?
Ti stille, Rudger.
Vi har altså vores egne problemer.
Ja, far ville have troet på dig.
Du har helt ret. Hvis han var her, behøvede vi ikke at…
Hold kæft! Du ved ingenting.
Amanda…
Det er sandt.
Selv du forsvinder en dag.
Det kommer til at ske.
For når jeg holder op med at forestille mig dig, vil du forsvinde for evigt.
Hvad?
Hvad snakker du om? Jeg…
Lad mig være i fred!
Amanda, er du ligeglad?
Hende spøgelsespigen angreb mig!
Lige nu kunne jeg være kidnappet.
Hører du efter?
BOGFØRING
Hvad laver jeg?
Hvad handlede det om?
Jeg var tæt på at blive kidnappet…
…af den sorthårede, væmmelige pige.
Hvad?
Undskyld mig?
Kan du se mig?
Ja…
…men kun svagt.
Er du også nogens ven?
En opdigtet ven?
Indtil for nylig, ja.
Hvorfor det?
Det lader til, at min ven ikke kan se mig mere.
Min ven har ikke længere brug for mig.
Er du ved at forsvinde?
Ja.
Hvad sker der nu?
Det ved jeg ikke.
Gør det ondt?
Er du bange?
Jeg er aldrig før forsvundet, men alligevel…
…er jeg bange for det.
Amanda,
jeg er virkelig ked af det. Jeg opførte mig dårligt i går.
Fint.
I morgen kan vi måske tage ud at svømme.
Lyder det godt?
Eller vi kan tage til mormor Downbeat.
I kan bage småkager sammen, måske lave havearbejde,
og Rudger skal selvfølgelig også med.
Okay.
Skat, vent her, mens jeg betaler for parkeringen.
Skal du ikke undskylde?
For hvad?
Jeg har ikke tænkt mig at forsvinde!
Hvad er du så vred over?
Forsvind aldrig, beskyt hinanden, og græd aldrig!
Et løfte er et løfte, ikke?
Rudger, det her er en parkeringsplads, ikke loftet.
Hov, hvad laver du?
Se! Jeg forsvinder ikke!
Rudger, kom nu. Det er ikke sikkert.
Vi er ikke sammen, og jeg er her stadig.
En ny opdagelse.
Selv hvis du ikke kan se mig, forsvinder jeg ikke.
Okay! Jeg forstår! Bare kom tilbage.
Jeg tog fejl, Rudger. Undskyld.
Rudger!
Hej, lille pige.
Undskyld, jeg overraskede dig.
Bare rolig, det er ikke dig, jeg leder efter, lille pige.
Nej. Jeg er her for at få en lille snak med din ven.
Desværre for dig
er køen til betalingsautomaten ret lang.
Det kommer vist til at tage noget tid.
Amanda, løb!
Rudger!
En imaginær af denne kvalitet… Det er så længe siden.
En sød duft…
Ja, vi har en nødsituation.
-Send nogen med det samme. -Amanda!
Er hun okay?
Amanda!
Jeg kan se dig.
Jeg ved, hvad du er, og jeg kender mange af din slags.
Jeg forstår også, hvad der sker med dig.
Det er svært at blive glemt.
Men det er noget, der vil ske for os alle før eller siden.
Nej, jeg er ikke blevet glemt!
Der var en ulykke.
Amanda blev ramt af en bil, og så…
Det er det samme.
Jeg er bange for, du begynder at forsvinde.
Hvad…
Du har ikke meget tid tilbage, er jeg bange for.
Kom med mig, unge mand.
Amanda…
Amanda er død, ikke? Det er derfor, du er her.
Du er manden med leen.
Jeg er ikke manden med leen. Jeg hedder Zinzan.
Jeg siger det igen. Du har ikke meget tid tilbage.
Du kan vælge at blive her og forsvinde…
…eller du kan komme med mig.
Det kan jeg ikke. Jeg må hen til Amanda.
Valget er dit, unge mand.
Men jeg…
Jeg har ikke lyst til at forsvinde.
Kan du sætte farten op?
Hvor skal vi hen?
Et sted, hvor du er i sikkerhed. Du skal ikke bekymre dig.
Hvor er det?
Vores rejse vil føre os til den rette dør på det rette sted.
Hvad betyder det?
Stilhed, unge mand. Du stiller alt for mange spørgsmål.
Undskyld, jeg har altid stillet Amanda mange spørgsmål.
Og havde din Amanda altid svar på dine spørgsmål?
Ikke hele tiden, nej.
Hvad gjorde hun, når hun ikke havde svaret?
Amanda opdigtede som regel noget.
Måske var det derfor, hun fandt på dig, unge mand.
Fordi du var svaret.
Svaret?
Tror du, jeg er Amandas svar?
Nemlig. Du har opfyldt din rolle som imaginær.
Fokusér kun på det, der er lige foran dig.
En blindgyde?
Se nærmere.
Døren her fører dig til et nyt liv.
Tænk ikke. Bare gå.
Tiden er inde til at glemme dem, der har glemt dig.
Zinzan…
Der er stadig flere af jer derude, som jeg skal finde.
Jeg håber, du synes om dit nye liv. Det er her, du hører til.
Undskyld mig.
Zinzan tog mig med hertil, og jeg tror, jeg…
Undskyld, jeg forstyrrer, men hvorfor taler du med hende?
Hun er et rigtigt menneske. Hun kan ikke se eller høre dig.
Nå ja.
Og gider du flytte dig?
Det er koncerttid!
Hey!
-Emily! -Emily!
Hallo!
Alle sammen!
Har alle det sjovt?
-Ja! -Ja!
Og hvordan har I mennesker det?
Alle sammen! Hvad dag er det i morgen?
-Lørdag! -Lørdag!
Og dagen efter?
-Søndag! -Søndag!
Og hvad slags dage er det?
-Vores yndlingsdage! -Vores yndlingsdage!
Og hvad gør dem til noget særligt?
-Det er vores arbejdsdage! -Det er vores arbejdsdage!
Vi arbejder hårdt ved at lege meget!
Og bagefter deler vi det, vi har.
Hvem er du?
Du er ny her.
Ja.
Og hvordan har du hørt om stedet?
Fra Zinzan.
Hvad hedder du?
Rudger.
Rudge. Hvad farve var øjnene?
Rudge?
Hvad farve var de?
Ikke dine øjne.
Hvad farve var Zinzans øjne?
Tja…
Det højre var blåt, og det venstre var rødt!
Du er en af os.
Jeg vidste det! Jeg kendte også farven!
Det gjorde jeg! Faktisk!
Rudge, du ser menneskelig ud.
Ligesom Emily gør.
Knas, knas!
Okay, Rudge, det her er Snefnug.
Hvis du er i tvivl, så er jeg en flodhest.
Den lille fyr her hedder Knogleknuseren,
og han siger hej.
Rart at møde dig.
Er alle her skabt af fantasi?
Ja, alle her er imaginære.
Imaginære?
Det er det, de voksne altid har kaldt os.
Kan det passe, at du ikke ved noget om det her, Rudge?
Rudge, du ved, hvordan børn med en ganske særlig fantasi opfinder os,
og vi bliver bedste venner med de børn,
og alt er vidunderligt og fantastisk?
Men så bliver børnene store og mister interessen for os, og vi bliver glemt.
Og i de fleste tilfælde er det slut med os.
Men nu skal du høre!
-Nu skal den sure mine… -Hey!
-…vendes på hovedet. -Hej.
For inden det sker,
tager Zinzan venner som dig med til biblioteket her.
De fleste bøger er skabt af fantasi, ikke?
Og Rudge, fantasi er for os imaginære,
hvad ilt er for mennesker,
og biblioteket er fyldt med det.
Se!
Det er lady Kubus. Hun er en berømt kunstners imaginære.
Nemlig! Unge Picasso sagde, han en dag ville tegne mig.
Jeg forguder ham.
Og her er baron Metronom.
Han og hans døve ven, en berømt komponist,
skabte mange smukke musikværker.
De to var som skabt til hinanden.
Og den gamle rystende mand der er en legende.
Fy, fy, fy…
Han er en af de mest inspirerende og respekterede imaginære i historien.
Fy…
At være eller ikke at være. Det er spørgsmålet.
Så vi er skabt af børns fantasi,
og vi er deres bedste venner.
Vi gør mennesker og deres verden smukkere.
Er det ikke vidunderligt?
Den sidste person er væk.
Nu har vi stedet helt for os selv.
Rudge, nu begynder det sjove for alvor.
Nu hvor du ved, hvor fantastiske imaginære er,
synes du så ikke,
at vi fortjener at være et storslået, fantastisk og enestående sted?
Jeg byder dig officielt velkommen
til De Imaginæres By!
Duften er væk.
Når en rigtig person dør, forsvinder deres imaginære.
Hvor trist. Jeg støder sjældent på noget så vidunderligt.
En matcha latte og det ekstra glas, du bad om.
Vi har begge brug for at spise.
Vi fortjener at spise noget ekstra lækkert…
og ekstra frisk.
Bare rolig.
Min ekstremt følsomme næse skal nok finde det.
-Her. -Grazie.
Emily, undskyld, men må jeg spørge dig om noget?
Tak.
Den her drømmeagtige by, vi er i, er skabt af fantasien i bøgerne.
Det bliver en ny by i morgen og en ny igen i overmorgen.
Det er en ny by hver dag.
I går var det Machu Picchu.
Dagen før tog vi til Whangdoodlernes Land.
Det her er vores hjem.
Biblioteker lader os tage alle steder hen, og vi kan komme tilbage når som helst.
Ved du hvad, Rudge?
Vi kan ikke bare skabe alle de steder selv.
Det er de rigtige mennesker, der skaber ting med deres fantasi.
Det kan vi ikke gøre.
Men der findes opgaver, som kun vi kan udføre.
Lækkert!
Sagde du opgaver?
Ja!
Vi tager på eventyr sammen med børnenes fantasi
og leger også sammen.
Den lækre sandwich, du spiser,
og skumfiduserne, vi deler,
er begge kommet af at arbejde med børnenes fantasi.
Og i morgen tidlig skal du også arbejde en masse, Rudge.
Ja, men…
Emily, jeg er virkelig nødt til at gå.
I dag var min ven…
Ham der Spurv…
Spurv?
Av!
Rudge, sagde du lige S-Spurv?
Ja.
Hvad ved I om ham?
Han angreb os!
Vi var ude at købe ind med mor, og han angreb os!
Min ven blev ramt af en bil på grund af ham.
Spurv… Hr. Spurv.
Han er yderst ubehagelig.
Han får sin næring fra os.
Hundredvis af os er blevet spist, så han kan leve i hundredvis af år.
En dag, hvor trist det end er,
må vi alle tage afsked med vores menneskevenner.
Men hr. Spurv ville ikke sige farvel til sin imaginære.
Selv som voksen ville han have fantasiens kraft,
så en dag spiste han en andens imaginære.
Hr. Spurv kan dukke op overalt.
Han fornemmer vores duft, og så finder han os!
Derefter spiser han os og lever for evigt.
På den måde mister han ikke evnen til at forestille sig ting.
Han er derude nu.
Slap af, alle sammen.
Det er okay. Det her er biblioteket.
Vi er i sikkerhed her i De Imaginæres By.
Alt er godt.
Jeg er ked af at sige det, Rudge.
Alle her kender til hr. Spurv.
Men han er bare en myte. Det er kun en historie.
Du behøver ikke at lyve og sige, du har mødt ham.
Han findes ikke. Ingen har nogensinde mødt hr. Spurv.
Men vi så ham. Han angreb Amanda, og han prøvede at spise mig.
Rudge, jeg er ked af det, men jeg må fortælle dig noget.
Spurv findes ikke.
Jeg fortæller sandheden, Emily.
Spurv angreb hende altså.
Rudge, jeg ved ikke, hvad der skete, men jeg forstår.
Jeg forstår, du er bekymret for din ven.
Jeg kan se, det har været svært for dig,
men det betyder ikke…
Kom nu, Rudge! Hvor skal du hen?
Jeg vil lede efter Amanda.
Du finder hende ikke.
Du forstår godt,
at du forsvinder, hvis du forlader biblioteket, ikke?
Hør her, Rudge…
Lad mig forklare det for dig.
Du får aldrig hende pigen at se igen.
Sådan fungerer det ikke her.
Jeg har ikke lavet dem, men der findes regler,
vi er nødt til at følge i vores verden.
Hun har allerede glemt dig, Rudge, og det kan ikke ændres.
Du tager fejl. Amanda vil aldrig glemme mig.
Hvis du er så sikker,
hvorfor har hun så ikke kaldt på dig?
Hvorfor er du her stadig? Svar mig på det.
Nej, sådan er det ikke.
Rudgers ven døde.
Hør her, Rudge. Du byttede om på farverne.
Zinzans højre øje er rødt, og det venstre er blåt.
Det, man tror, man ser, er ikke altid, som det ser ud.
Okay, alle sammen!
Det er ved at være tid.
Lad os rydde op og gå i seng.
Emily, vent!
Har du svært ved at sove, unge mand?
Zinzan?
Her er rigtig rart.
Du vil aldrig være sulten, så længe du arbejder.
Du sagde… at jeg var Amandas svar.
Men uanset hvad jeg gør, kan jeg ikke se hende.
Er det svaret? Er det Amandas svar?
At sige farvel er noget, vi alle oplever.
Min ven var en god partner.
Men desværre boede min kære ven ikke i et lykkeligt hjem.
Når dagen var omme, tiggede han mig altid om at holde mig vågen,
om at være nær og holde udkig.
Så det gjorde jeg.
Jeg vågede altid over ham, nat og dag…
…indtil jeg til sidst blev glemt.
Derfor sover jeg ikke.
Sådan blev jeg ikke forestillet.
Imaginære skabes af en grund.
Og unge mand, du kan være rolig.
Jeg vil våge over dig.
Zinzan.
Jeg græder aldrig.
For sådan forestillede Amanda sig mig.
Rudge… Rudge, vågn op.
Det er morgen. Tid til at stå op.
Kom nu. Emily venter.
Emily!
Endelig. Du kommer for sent.
Hvis du kommer for sent, bliver de gode opgaver taget. Kom så!
Godmorgen, Emily.
Godmorgen, Rudge.
Kom nu. Lad os komme i gang!
HISTORIETID FOR BABYER, KREABEGIVENHED
Først skal du fokusere på opslagstavlen.
FORSVUNDET KAT; SAVNET HUND, LANCERINGSFEST, MELD DIG TIL BOGKLUB
Godt. Før eller siden vil det job, der passer til dig, dukke op.
Er det her vores job?
Rudge, se. Se godt efter.
MEDDELELSER
BUREAUET
Fotografier…
Emily, jeg kan se fotografier.
Ja.
Det her er de børn, der intet hellere vil end at lege med os.
Du skal bare vælge et billede af et af de børn,
der føles mest rigtigt for dig.
Det er vigtigt at vælge sin ven.
Ham her forestiller sig altid lækre ting.
Jeg vil have is.
-Måske er det den rette til mig? -En bølle!
Rudge, du skal ikke tænke. Bare føle.
"John!"
KAPTAJN JOHN
Det er John.
-Kom så, Rudge! Tag det, Rudge! -Tag det, Rudge! Ja!
Rudge, et billede er som en togbillet.
Når man har det, må man under ingen omstændigheder miste det.
Ja!
Hør efter, folkens!
Træningen er slut. Gør klar til hyperfart!
Fik du fat i månestenen?
Månestenen?
Det er vores mission at samle sjældne genstande.
Du må snart vende tilbage med den.
Vend straks tilbage! Fjenden nærmer sig!
Rudge, kom tilbage i en fart!
Besætning! Indtag kampstillingerne! Gør klar til at svare igen!
Javel, kaptajn!
Rudge, det her er arbejdstid, ikke legetid!
Det er både arbejde og leg.
Rudge, knægten leger bare i sin fantasi,
men vi risikerer livet, hvis vi ikke passer på.
Hvis vi dør i en imaginær verden, forsvinder vi.
Vent lidt.
Har I set Knogleknuseren?
Nej. Han var ikke sammen med mig.
Hvor kan han dog være taget hen?
Måske er du ikke så god til at vælge venner.
Hvis bare han var her…
Galaktisk Superhelt Slingre!
Knuseren?
-Knogleknuseren! -Knogleknuseren!
Kom så, Slingre!
-Han fik dem! -Sådan, Slingre!
Tak… Slingre.
Fantasien slutter!
Der er vilde væsner overalt.
Rudge, billedet!
Det her er ikke biblioteket.
Jeg sagde jo, at billedet var vores billet hjem.
Vi var kun imaginære for en dag.
Når vi er færdige, må vi tilbage til biblioteket.
Åh nej… Den er lukket!
Se, Emily. Vinduet er åbent.
Selv jeg kan komme igennem.
Rudge, havde vi været fanget herinde,
ville vi være forsvundet, når dagen var omme.
Undskyld, alle sammen.
Tænk ikke på det. Det er din første gang, Rudge.
Snefnug har ret.
Nå, men det var så det.
Okay, alle sammen. Lad os komme tilbage, inden vi forsvinder.
Knas, knas…
Det er løgn.
Det er bare ikke rigtigt!
Hvad er der?
Slingre… Lad os lege sammen igen i morgen…
Se der. Han er blevet til Slingre.
Slingre! Slingre, slingre!
Ja!
Jeg er så glad på dine vegne.
-Meget, meget glad! Det er utroligt. -Sikke en dag.
Knogleknuseren er ikke længere en endagsven…
…men en daglig ven.
Det er noget helt sjældent og særligt.
I dag er en dag, alle bør fejre.
Med deres helt eget rummåltid.
Jeg glæder mig til at smage.
Må jeg spørge om noget?
Har din ven…
Sig mig, Emily. Har din ven…
…glemt mig?
Ja, vel noget i den retning.
Og kunne du… Kunne du glemme dem?
Altså, det kunne jeg vel… Det er længe siden.
Jeg elskede virkelig Amandas fantasi.
Man glemmer aldrig en som Amanda.
Alt bliver levende, så snart hun kommer ind.
Gulvlampen bliver til et tropisk træ.
Kisten fyldes med piratskatte.
Den sovende kat bliver til en tikkende bombe.
Hendes hoved er fuldt af glitrende verdener, og når jeg var sammen med hende,
glitrede jeg også altid.
Jeg… Jeg ønsker, at hun er i live.
Jeg behøver ikke at se hende, når bare hun er i live.
Du finder en anden ven, der er lige så god.
Det er jeg sikker på. Bare rolig.
Nej! Snefnug først!
Snefnug finder en ven først!
Ja, dig først, Snefnug.
Snefnug først.
Det er længe siden, jeg har set himlen,
og det er takket være dig, Rudge.
Okay, vi må hellere komme af sted.
Rette dør
på rette sted!
-Rette dør -Rette dør
-på rette sted! -på rette sted!
-Rette dør -Rette dør
-på rette sted! -på rette sted!
Er du okay? Hvad er der galt?
Lad os tage tilbage!
Slingre!
Emily. Vent lidt.
Hvad sker der, hvis vi ikke bliver glemt,
og vi stadig bliver spist?
Ikke det igen?
Jeg sagde det jo!
Hør her! Hvis vi bliver spist,
hvad sker der så med vores menneskevenner?
Det ved jeg ikke. Måske dør deres sjæle
på grund af det store hul i deres hjerter.
Emily, stol på mig.
Vent, Rudge, fortæl mig, hvad der foregår.
-Jeg lover at komme tilbage. -Emily, bussen.
Emily, bussen er her!
Åh, Rudge.
Spurv!
Ja. Der var den. Det er duften.
Den vidunderlige duft.
Du forsvandt ikke.
Må jeg spørge, hvordan du overlevede?
Vil det sige, at pigen også overlevede?
Nej, det er ikke det… Din duft har ændret sig, Roger.
Stille, Spurv. Det hele er din skyld.
Jeg har ikke gjort noget.
Det var dig. Den lille pige havnede i den ulykke,
fordi du var bange og stak af.
Ikke sandt?
Du lyver.
Det er ikke løgn.
Det handler om, hvorvidt man ser det fra dit perspektiv
eller fra mit perspektiv.
Alle ser det, de vil se, ikke?
Hvis de ikke kan se det, så ønskede de virkelig ikke at se det.
Forstår du?
Så Roger, det er uheldigt, ja,
men ingen kan se dig, og ingen kan høre dig,
for ingen ønsker at se dig, og ingen ønsker at høre dig.
Vil du stadig være her,
i en verden, hvor ingen vil se dine tårer
eller høre dig græde?
Nej, du tager fejl, Spurv.
Hør på mig. Jeg græder aldrig.
-Rudge? -Rudge?
En bus igen?
Hvem er det?
Tak, Goldie.
Ring når som helst.
Er du okay?
Lad os tage hjem.
Pas på dig selv.
Godnat.
Mor, vent.
Lizzie, skat, hvorfor hviler du dig ikke?
Jeg har det fint.
Er der ingen mulighed for, at du kan blive på hospitalet hos Amanda?
Nej, det ser ikke sådan ud.
Husk at give hende en masse kram, når hun vågner.
Bare rolig. Den pige er hårdfør.
Hun skal nok vågne.
Amanda, hun kom løbende mod mig.
Da hun så mig,
så det ud, som om hun ville fortælle mig noget.
Du må virkelig ikke bebrejde dig selv.
Lizzie, er du okay?
Jeg er ked af det, mor.
Jeg må hellere pakke det, jeg skal have med på hospitalet i morgen.
Ja, det er en god idé.
TIL RUDGER: ÅBN IKKE KASSEN FRA AMANDA
Jeg er jo ikke Rudger.
Det er rigtigt.
Din far, som elskede dig højt, købte den her til dig.
GLEM ALDRIG FAR, BESKYT MOR, GRÆD ALDRIG
Hvordan går det? Har du vænnet dig til alting?
Far, åbner du en boghandel?
Det lyder fantastisk.
Alvorlige bøger er okay, men du skal også have sjove bøger.
Har du det, bliver din butik meget populær.
Mor? Hun drak øl sent om aftenen og græd.
Ja, Grøn Pilsner. Men tænk ikke på hende!
Jeg beskytter hende.
Mig? Jeg er ensom, men jeg græder ikke.
Hvis jeg græder, bliver du bekymret, ikke? Far…
Jeg håber, du får mange venner.
Og måske kan du en gang imellem
skrive et brev til mig…
Hvorfor skulle du også dø, far?
Glem aldrig far…
…beskyt mor…
…og…
…græd aldrig.
Rudger.
Det var den dag, jeg blev født.
Skat…
Skat, jeg beder dig.
Jeg beder dig…
Mor…
Beskyt vores…
…Amanda.
Nu ved jeg, hvorfor du er noget særligt.
Du har tristhedens stærke krydderi.
Et ekstremt stærkt krydderi.
Det gør det endnu mere tydeligt, at du fortjener at blive spist af mig.
Og hvis du forsvinder,
vil den lille piges tristhed så ikke også forsvinde?
Tænk over det, Roger.
Din slags forsvinder altid.
Der er ingen forskel på det og at blive spist af mig her, vel?
Emily…
Kom tilbage!
Emily, det er Spurv.
Det ved jeg!
Emily!
Hun er i live!
Hvad sagde du?
Amanda… Hun er i live!
Amanda er i live!
Hun er i live på hospitalet!
Lad os først komme ud herfra!
Tag direkte hjem, når I er færdige!
Zinzan.
Hvor er Snefnug?
På biblioteket, bekymret.
Emily, Snefnug vil have, at du kommer hjem.
Det gør jeg, sammen med alle!
Zinzan… Er det her?
Det skulle det være.
Hvor er det? Hvor er døren?
Hvorfor er alt blevet så mørkt?
Er det?
"Derfra, hvor jeg står, skinner solen overalt."
Det er Spurv.
Zinzan, vi må skynde os.
Stå stille. Der er noget galt.
Jeg er hverken interesseret i pigen eller katten.
Som man kan forvente, indtager jeg kun den friskeste mad.
Zinzan!
Imaginære, der er ved at forsvinde, afgiver den mest udsøgte duft.
Hr. Roger.
Lad mig lære dig noget meget vigtigt,
før jeg spiser dig.
Du og jeg er forskellige.
I er alle opdigtede.
Hvorimod jeg er det modsatte.
Det forstår du godt, ikke?
Det er mig, der forestiller mig ting.
Hør her.
Jeg har set tider og steder, du ikke kan forestille dig,
og jeg har set utallige ting og ubeskrivelige fantasier
alle mulige steder.
Imens jeg spiste alle de usynlige skabninger undervejs.
Du kan ikke flygte fra mig. Det er på tide at kapitulere.
Rudge, jeg må fortælle dig noget.
Hvad med bare at give op?
Min ven var syg og på hospitalet,
siden hun blev født.
Jeg blev ikke glemt, Rudge.
Sandheden er,
at min ven døde, før hun fik chancen for at blive voksen.
At glemme er noget andet end at blive taget!
Rudge, du kan stadig møde Amanda.
Unge mand, du må finde døren.
Døren… Men hvor er den?
Fokusér. Led overalt. Af sted!
Okay.
Kære dreng, det nytter ikke at løbe.
Det nytter ikke at håbe.
I ender alle med at forsvinde, alene.
Emily! Zinzan!
Godt klaret, unge mand.
Forstår du det stadig ikke?
Det er vel nok en skam.
Selv det her er ren fantasi.
Bang.
Emily!
I imaginære lærer aldrig. I kan ikke ændre noget.
Skynd dig. Få hende indenfor.
Bliv hos os, Emily!
Rudge…
De briller, jeg gav dig…
De blev fundet på af min…
…af min rigtige ven.
Emily, vågn op.
Rudge…
Ja?
Hils Amanda fra mig.
Det skal jeg nok.
Der er noget, fantasien aldrig kan besejre.
Og det er…
-Emily. -…virkeligheden.
Emily!
Hvad?
Det er Rudge og Zinzan!
Velkommen hjem!
Hvor har I været? Dagens by er Dejima i Nagasaki.
Snefnug, Emily er væk. Emily er forsvundet.
På grund af mig. Hun er forsvundet på grund af mig.
Rudge?
Han fik…
…hende til at forsvinde.
Vent. Emily? Hvem er det?
Emily må være Rudges nye ven!
Mon hun også bliver Snefnugs nye ven?
Unge mand, hvem er det, du taler om?
Emily…
Blev en af os spist af Spurv?
Zinzan, hun… forsvandt lige for næsen af os.
Siger du,
at hende Emily var en af vores venner?
Og vi skal lege.
Det bliver så sjovt.
Hvad er der?
Har du det godt, unge mand?
Hvad er der galt?
Nej, jeg har aldrig hørt om en dame med det navn.
Heller ikke jeg.
Ikke her.
Beklager, jeg har ikke set hende.
Hun var en sød pige.
Glad og ærlig med et dejligt smil.
Kan du huske hende?
Hvordan skulle jeg kunne glemme?
Selvfølgelig husker jeg. Ved du, hvad der skete med hende?
Hun forsvandt på grund af Spurv.
Hvad mener du med "forsvandt"?
Det er umuligt.
Jeg har hørt, at Spurv kun angriber imaginære.
Han ville ikke angribe min Lizzie.
Vent. Jeg ved ikke, hvem du taler om.
Elizabeth Downbeat. Hun er min ven, min Lizzie.
Lizzie?
Lizzie er min vens mor, Amandas mor.
Ja, nu giver det mening.
Og sig mig, er hun glad?
Er hun voksen nu og glad for sit liv?
Det tror jeg.
Jeg tror, hun er glad.
Hun knokler på arbejdet, men bagefter er hun sjov.
Hun tager os med i parken og til swimmingpoolen.
Og hendes småkager er lækre.
Og må jeg spørge…
Har Lizzie nogensinde nævnt mig?
Nævnt dig?
Ja. Nævnt mig.
Jeg hedder Køleskab. Hun gav mig navnet "Køleskab".
Amandas mor har en stor kasse i køkkenet.
Den opkaldte hun efter dig.
Hun siger dit navn hver dag.
Virkelig? Så hun husker mig virkelig.
Min kæreste ven.
Undskyld. Jeg tror ikke…
Og hendes småkager er stadig lækre, ikke?
Nogle gange er det lige meget, om det passer eller ej.
Her i livet er det værd at tro det, man ønsker at tro, Rudge.
Det, der betyder noget,
er den historie, man tror på.
Ja, det er det, der betyder noget.
Tak. Tak, Køleskab.
BUREAUET
Godmorgen, Rudge!
Unge mand, hvad leder du efter?
Jeg tager til Amandas hospital.
Jeg får en menneskeven til at køre mig derhen.
Men du ved ikke engang, hvilket hospital hun er på, vel?
Spurv vil lugte dig og jage dig.
Du bliver spist af ham, inden du overhovedet når frem.
Selv hvis hun stadig er i live,
kan hun ikke længere huske dig.
Det er derfor, du begyndte at forsvinde.
Selv hvis du fandt hende, ville det ikke hjælpe.
Sådan er det bare, er jeg bange for.
Mennesker glemmer os. Det er sådan, verden er.
For vi er imaginære.
Men er det ikke nok?
Er det ikke nok at være "en ikke-ægte ven"?
Unge mand, du må forstå.
Zinzan, jeg er bange for at forsvinde
eller blive spist af Spurv.
Men jeg tager af sted.
Måske forsvinder jeg, og ingen ser mig igen.
Men den tid, Amanda og jeg brugte sammen, er ægte.
Også selv om hele verden tror, det ikke var ægte,
så gør jeg det stadig.
Jeg er glad for, at jeg har været Amandas ven.
Rudge.
Zinzan, jeg vil møde Amanda.
Jeg vil bede hende om at vågne og kæmpe for sit liv.
Jeg vil fortælle hende, at hvad der end sker,
er jeg altid på hendes side.
Det er jeg nødt til, før jeg forsvinder.
Julia.
Det er Amandas ven.
Det er min… Nej, det er vores,
vores kamp for alle dem, der ikke bliver set.
Zinzan, det her er mit svar.
Unge mand!
Nej, nej. Hvad er der galt med dig?
Kom nu. Du forstår det bare ikke.
Koncerten er i dag, og du er stjernen, primaballerinaen.
Du er prinsesse Aurora!
Jeg er Rudger, Amandas ven.
Roger?
Nej, Rudger, Amandas ven.
Julia, jeg beder dig. Du må køre mig til Amandas hospital med det samme.
Amandas ven? Sikke noget vrøvl.
Du er min Aurora.
Hør nu på mig.
Du kommer til at tryllebinde hver eneste person i publikum i dag.
Julia, kom nu! Jeg beder dig.
Jeg har ikke tid! Det her er meget vigtigt.
Jeg vil bede dig om en tjeneste.
Min… Nej, mig… til hospitalet…
Hvad sker der?
Julia valgte Rudge som sin daglige imaginære.
Hvad skal vi gøre?
Vi har problemer.
Stille. Nu, Aurora, er det tid til
"opvågningens pas de deux."
Julia, vi kommer for sent!
Okay.
Nej!
Unge mand! Slip fotoet!
Unge mand, tag dig sammen.
Rudge, du tager af sted, ikke?
Du skal jo besøge Amanda, ikke?
Amanda?
Hvem er Amanda? Hende kender jeg ikke.
Hun er din menneskeven.
Amanda?
Amanda…
Har du glemt det?
Kom, Julia.
Din far kommer senere.
Jeg forstår det ikke.
Han glemmer min fødselsdag, men husker min balletopvisning?
Denne vej!
Julia, vent!
Skynd dig, Rudge!
Kom så, unge mand.
Skynd dig, kom så.
Jeg regner med dig, Snefnug.
Overlad det til mig.
Kom så, unge mand.
Skynd dig! Du vil vel gerne se Amanda, ikke?
Amanda…
Hospitalet…
Julia!
Vent!
Unge mand, denne vej.
Kom så, Rudge. Jeg ved, du kan.
Zinzan!
-Føler du dig modig? -Vent og se.
Mor, hørte du den lyd?
Lyd? Hvilken lyd, skat?
Julia!
Hospitalet. Vi må på hospitalet.
Julia, du må virkelig ikke overraske mig sådan.
Julia! Tag mig til Amanda.
Tag mig til Amanda.
Ambulance… Hospital.
Du har gjort det godt.
Held og lykke.
Amanda!
Spurv er navnet. Jeg hedder hr. Spurv.
Jeg leder efter en pige ved navn Amanda Shuffleup.
Hun skulle være patient her på hospitalet.
-Hr. Spurv. -Ja?
Hvad er dit forhold til patienten?
BØRNEAFDELINGEN
Den vej.
-Den vej. -Den vej.
-Den vej! -Tak!
Snefnug er for stor til at komme ud.
Tag tilbage til biblioteket, Zinzan.
Tror du, Rudge fik mødt Amanda?
Det er jeg sikker på.
Jeg vidste, han kunne.
Bare rolig, Snefnug. Jeg våger over dig.
Julia! Mor!
Jeg huskede lige, at det er i dag.
Vi har balletkoncert i dag.
Gudskelov.
Frk. Shuffleup,
hendes tal er stabile.
Mange tak.
Mor!
Jeg henter noget kakao.
Amanda!
Amanda…
Det hele er min skyld. Undskyld.
Jeg ved det bare.
Jeg ved, du er i live.
Din fantasi må være i live.
Og jeg er her.
Jeg er tilbage, Amanda.
Det er tid til at vågne nu.
Vær sød at vågne.
Forsvind aldrig,
beskyt hinanden,
og græd aldrig nogensinde.
Ikke noget med at flygte.
Amanda, du skal vågne!
Og hvad har vi her?
Ser man det. Er det Roger?
Jeg vidste, du ville være her, Roger. Jeg er glad for at se dig igen.
Amanda…
Hvor er jeg?
Min kære, du er vågnet.
Er du… Er du min læge?
Fald nu til ro derovre.
Alt har en udløbsdato.
Og din udløbsdato er i dag, Roger.
Den kjole narrer mig ikke.
Hvem taler du med?
Hørte du det? Amanda kan ikke se dig mere.
Hun kan ikke huske dig.
Ups. Det er virkelig trist,
er det ikke, Roger?
Roger?
Hvem er du?
Og hvorfor… Hvorfor slås I?
Jeg er ret sulten, faktisk ganske sulten.
Jeg vil spise alt, hvad hun har givet dig,
inklusive sorgen og smerten.
Amanda!
Roger?
Nej.
Stop så. Han hedder ikke Roger.
Nemlig! Det er mig!
Han hedder Rudger! Rudger.
Rudger! Herovre!
Amanda!
Godt gået, lille pige!
Jeg tænkte nok, at din Roger virkelig er jagten værd.
Er du klar, Rudger?
Klar!
Hold godt fast!
Jeg holder fast. Jeg holder helt sikkert fast.
Det er en interessant udvikling.
Jeg har forestillet mig ting i flere hundrede år
længere end dig, min kære.
Amanda, den her båd… Tror du, den kan flyve?
Faktisk…
…kan den ikke!
Men bare rolig!
Rudger!
Amanda!
Amanda?
Amanda?!
Du er læge, ikke? Gør noget!
Undskyld, frøken Shuffleup.
Jeg er ved at lave en spørgeundersøgelse om børn her i dag.
Det er en meget vigtig spørgeundersøgelse.
Det tager ikke lang tid.
Det var dig, der var i boghandlen forleden.
Du husker mig. Sikken ære, frk. Shuffleup.
Vær sød at gå med det samme!
Kan du ikke se, at min datter lider?
Mor!
Amanda, gudskelov, at du er vågen!
Tro ikke på ham… Du må ikke tro på ham.
Jeg henter straks en læge.
Mor…
Ham manden er… Han prøver at sluge Rudger.
Lille pige, jeg prøver virkelig ikke at sluge ham.
Jeg fører ham bare tilbage til intetheden,
til virkeligheden.
Dig? Hvad er du?
Du og pigen kommer ikke til skade, medmindre I blander jer.
Blander os?
Skat!
Amanda, mor vil tro på dig.
Hun kan hjælpe dig.
Amanda, fortæl hende om Køleskab.
Han kommer. Hvis hun kalder på ham, kommer han.
-Mor, Rudger siger… -Amanda!
Skat, det er okay.
Rudger siger… Køleskab, kald på Køleskab.
Sagde du "Køleskab"?
En hund. En hund ved navn Køleskab…
Rudger siger, han mødte Køleskab.
Rudger…
Kald på Køleskab.
Mor, du må kalde på Køleskab.
Mor…
En slange?
Velkommen, frk. Shuffleup.
Velkommen
til de imaginæres verden.
Mor! Hørte du mig?
Amanda.
Jeg bekæmper den for dig!
Mor!
Rudger!
Mor! Red ham!
Slip ham! Jeg sagde, slip ham!
Slip ham omgående.
Han er med os! Lad ham være, sagde jeg.
Han er vores ven!
Du får ikke vores ven!
Vov vov!
Kom så, Køleskab!
-Mor! -Amanda!
Så tag dog og pas jer selv!
Det er bare en imaginær.
De burde bare give mig den at spise!
Rudger!
Amanda, du må leve dit liv med mor.
Rudger!
Smagen er ubeskrivelig.
I sandhed "ud over al fantasi."
Jeg er nødt til at sige det.
Det er, som om den ikke er frisk,
men nærmest rådden.
Men jeg har endelig gjort det. Jeg har spist en exceptionel imaginær!
Ja, det var det her, jeg ledte efter.
V-v-virkeligheden…
HR. SPURV
Er du okay?
Alt er godt.
Velkommen tilbage, min søde pige.
Jeg er hjemme, mor.
Se nu der. Præcis som du sagde.
Hun er glad, meget glad.
Helt voksen.
Ja, min Amanda er
også meget glad.
Er alt i orden?
Ja.
Du godeste, hun er vågnet.
Ja.
Det er vidunderligt. Jeg giver lægen besked.
Tak.
Tak, Rudger. Tak. Og tak til dig, kære Køleskab.
Rudger, tak, fordi du kom tilbage.
Jeg var ikke alene.
Venner på biblioteket hjalp mig.
Zinzan og Snefnug…
…og også Emily.
Amanda, du bliver glad
og ked af det og vil gentage det om og om…
…og du vil blive voksen.
Rudger.
Amanda, uanset hvornår,
uanset hvad,
så vil jeg altid være en del af dig.
Tak, fordi du kom,
for tre måneder, tre uger og tre dage siden.
Amanda…
Forsvind aldrig,
beskyt hinanden,
og…
…græd aldrig.
Er du klar?
Kom så, Rudger! Mod vores sidste eventyr!
Ja!
En fugl, man aldrig har set.
En blomst, man aldrig har set.
En brise, man aldrig har set.
En nat, man aldrig har set.
Har du nogensinde set noget så vidunderligt?
Det har jeg.
BASERET PÅ ROMANEN AF A. F. HARROLD
Tekster af: Thomas Kirkegaard