Egy sosem látott madár.
Egy sosem látott virág.
Egy sosem látott szellő.
Egy sosem látott éjszaka.
Láttál már valaha ilyen szép dolgokat?
Az én nevem Rudger.
Az életkorom három hónap, három hét és három nap.
Hú! Hű!
Ezen a helyen születtem.
Amanda képzeletbeli világában.
Ha? Hú!
Heh!
Huhú!
Amanda mindig olyan csodás világokat képzel el.
Íme, a dolgozó óriás,
a fecsegő mókus
és az óceánbálna.
Néha viszont elég ijesztő lényeket is elképzel.
Ha!
Rudger!
Ha! Hahaha.
Ez a lány Amanda. Elképzelt engem, ezért megszülettem.
Megígértük Amandával…
hogy bármi történjék, nem tűnünk el,
megvédjük egymást…
és soha nem sírunk.
Veled mi a helyzet? Van hozzám, hasonló titkos barátod,
akit senki nem lát?
A felnőttek, akik régen gyerekek voltak, úgy hívnak minket,
hogy képzeletbeliek.
A KÉPZELMÉNY
Néha azt kívánom, bárcsak egy napsütéses helyen élnék.
De az eső után láthatsz szivárványt. Az ígéret szivárványát.
A micsodát? Te meg miről beszélsz?
Ha esik az eső, és felnézel a szivárványra,
akkor eszedbe juttat egy fontos ígéretet.
Julia!
Ó, az anyukám. Anya!
Szerintem a szüleim inkább a hajnali napsugarakat szeretik.
Apukám legalábbis biztos.
A nyári szünetben is balettozni fogsz?
Igen, de képzeld, mi történt!
Apukám mindig mindent elfelejt. Nemrég odajött hozzám,
és azt kérdezte, hogy „Milyen nap is van ma?
Valami fontos nap, igaz?” „Ja,
tényleg, ma balettelőadásod lesz!” De nem!
Ezt kérdezte tőlem, miközben aznap volt a születésnapom. Hát nem rémes?
Ezek a felnőttek! Szerinted miért felejtik el mindig a fontos dolgokat?
-Julia! Mennünk kell. -Hm?
Mennem kell. Szia!
Szia, Julia!
Gyerünk, siessünk! A végén még elkésünk az edzésről.
-Várjatok! Én is megyek! -Pattanj be az autóba!
Jó, jó, sietek.
Igen, tudom. John, te ülj le oda!
Ó!
Mielőtt bármit mondanál, szívesen.
Köszönöm!
VADÓCOK KÉPES SZÓTÁR
Vadócok aztán mindenhol vannak.
ISKOLABUSZ
Ó!
SHUFFLEUP KÖNYVESBOLT
Micsoda? Ma? Rendben.
Igen. Délután ötkor. Igen, mindenképpen. Már alig várom.
Megjöttem.
Ez az! Goldie, képzeld! Elfogadták a jelentkezésemet. Behívtak interjúra.
Gratulálok! Kezdődhet az életed legújabb fejezete.
Remélem, jól sikerül. Mióta megházasodtam, csak a könyvesboltot
vezettem.
Ugyan, ne aggódj! A Shuffleup Könyvesbolt híres Lizzie-je vagy. Nem lesz semmi baj.
Remélem, így lesz.
Akkor hát ennyi volt.
Lizzie!
Tudom, hogy nehéz volt mindent egyedül csinálni, de ez is menni fog.
Köszönöm, Goldie!
Akkor ami azt illeti… Kérhetek tőled egy szívességet?
Vigyázzak Amandára? Persze, bízd csak rám!
Ó, köszi, imádlak.
Amanda, most már végre beszélhetek?
Csak rajta!
Mikrofonpróba, egy, kettő, három! Houston, hallasz?
Miért nem beszélgethetünk az iskolában?
Rudger, ma csak azért vittelek magammal, mert annyira akartad.
Téged csak én látlak. Biztos mindenki megijedne,
ha egy láthatatlan valakivel beszélgetnék.
A legjobb bemutatkozást kapnák tőlem, ha egyszer mégis meglátnának. „Hahó,
sziasztok! Rudger vagyok.
Mi? Ez azt jelenti, hogy ugrott a randink?
Sok a dolga Lizzie-nek.
Tudod jól, hogy egyedül neveli Amandát.
Rudger! Eszembe jutott mára egy fantasztikus kaland.
Lesznek benne égből potyogó meteoritok?
Nem.
Ugye, nem megint a szurkálós Póréhagyma nénit akarod?
Őt még át kell gondolnom.
Hát szerintem is. Nem tetszett,
hogy miatta együtt kellett főnöm a kolbászokkal.
Túl meleg volt a helyzet.
Ugye, tudod, hogy hiába csak elképzeled az egészet…
Jó. Jó, nem akarsz levesfűszer lenni. Jól van. Megértettem.
-A mai jónak tűnik! -Rudger, mondjuk el a
padláson tett ígéretünket.
Nem tűnünk el. Megvédjük egymást. És soha nem sírunk.
Induljunk, Rudger!
Nyomás, Riska, juhuhú!
Mi? Hé… hékás, álljunk csak meg!
Mégis miért pont Riska lett?
Mert ő egy tehén, nem?
Mi? Nem, dehogy. Neked aztán nincs képzelőerőd.
Jaj, bocsi, bocsi! Nem úgy gondoltam.
A nagyságos… Amanda hercegnő hogyan nevezné el?
Futás, Zöld Láger!
„Zöld Láger”? Ne már, az anyu söre!
Ííí!
Amanda!
Aj, ne már!
Figyu, Amanda! Elképzelnél engem úgy, hogy átmehessek az ajtókon és a falakon?
Szó se lehet róla! Nem vagy szellem.
De legutóbb is becsuktad az ajtót, és elmentél. Két órán át vártam a sötétben.
Nagy dolog. Rudger! Gondolj a szekrényre úgy,
mintha a szobád lenne! Amikor hazaérek, szabad vagy.
Szeretek veled lenni, Amanda,
de néha szívesen játszanék más gyerekekkel is. Jó, tudom,
hogy nem látnak, ezért nem játszhatok velük igazából…
De nagyon jó móka őket nézni is. Aú! Ez hideg volt.
Óh!
-Rudger, azt nézd, mi van ott! -Ha?
Csak nem…
Egy karácsonyfa.
Amanda, nekimegyünk!
Jaj!
Rudger!
Amanda!
Rudger!
Azonnal engedj el!
Miss Amanda Shuffleup!
Az meg micsoda?
Szia, anyu!
Kérdeztem valamit! Az micsoda?
Anya, a „micsoda” helyett inkább
szebb lenne azt kérdezni, hogy „kicsoda”.
Amanda! Hányszor mondtam már, hogy tedd az esernyőt a földszinti tárolóba!
Most komolyan! Csurom víz az összes ruhád és a padló!
Lehet, hogy az Rudger volt.
Mi?
-Ne már! Micsoda? -Amanda! Mikor fogsz
-végre tanulni a leckéből? -Miről beszélsz? Hiszen nem én voltam.
Anya, az iskolában szoktam tanulni.
Te is jól tudod, hogy nem erre céloztam.
Oh!
Anya, így csuromvíz lesz a padló.
Néha komolyan hihetetlen vagy, Amanda.
Készítek forró csokit. Gyere le a földszintre!
-Rudgernek is készíts! -Rendben.
-Ó, sajnálom, mára már bezártam a boltot. -Gyors leszek, csak
kérdőívet készítek a környéken.
Miss… Shuffleup.
Kérdőívet?
Mivel kapcsolatban?
A mai világgal kapcsolatban, a mai gyerekekről és arról, hogyan viselkednek.
Volna kedves felmutatni egy igazolványt?
Igazolványt?
Igen, legalább a nevét mondja meg, kérem!
Bunting vagyok. Mister Bunting. Mint a sármánymadár angolul.
Errefelé sokszor láthatott már sármányt. Biztos látta, az az aranyos madárka.
Óó!
Elnézést, hogy pont egy esős napon tessékelem ki,
de nagyon sok a dolgom. Mit szólna, ha itt hagyná a kérdőívet?
Köszönöm, de inkább nem, már meg is van a kérdőív eredménye.
Tessék?
Igen. „A régi világ haldoklik, az új most éli szülési fájdalmait.
Fény és sötétség közepette… ”
-Mi az, ami megszületik? Hm? -Öhm, hát… Sajnálom, a férjem
válogatta össze a bolt könyveit, ezért…
Ugyan, ne szabadkozzon! És meg kell jegyezzem…
milyen jó illata van a könyvesboltjának. Egyszerűen remek.
Micsoda furcsa szerzet. Gyerekeket vizsgál?
Az a lány is elég furcsa volt.
„Az a lány”?
A mellette álló lány.
Mégis kiről beszélsz?
Rudger, te is arra gondolsz, amire én?
Nem én vagyok az egyetlen láthatatlan barát.
Így van, az interjúval kezdek.
Tudom, tudom, de remélem, nem fog kenyér hullani a mennyből.
Amanda?
Igen, jól van. Most éppen Rudgerrel játszik.
Rosszul mondod, nem Roger, hanem Rudger. Rá-dzser, á-val mondják. Hát az biztos,
hogy ő Amanda egyik új barátja.
Figyelj csak, anya! Ne nevess ki, de Rudger igazából nem létezik. Csak Amanda
látja. Teljesen kitalált, csak elképzelte magának, érted?
Ez egy nagyon különleges üveggolyó. Szép a belseje, igaz? Nézd, hogy csillog!
Mondtam, hogy ne nevess ki!
Amanda úgy csinál, mintha tényleg látná.
Jaj, bocsáss meg! Erről eszembe jutott valaki, még sok évvel ezelőttről.
Kicsoda?
Te nem emlékszel rá?
Hogy is nevezted el?
Áh, megvan! Hűtőszekrény. Igen, ez volt a neve.
Igen drágám, Hűtőszekrény.
Milyen hűtőszekrény? Anya, mégis miről beszélsz?
Azt mondtad, hogy megmentett egy ijesztő kígyótól.
Elválaszthatatlanok voltatok, mindenhová veled tartott.
Azt hiszem, egy kutya volt.
Egy kutya?
Igen. Egyszer majd kérdezz rá az öcsédnél! Hűtőszekrény jó nagy fejfájást
-okozott neki. -Anyu! Sütő megint rosszalkodik.
Mi?
Gyere vissza, Sütő!
Ó, Amanda, figyelj rá! Nehogy megegyen egy üveggolyót!
Igen, tudom.
Hűtőszekrény…
-Jaj, nem vettem tojást. -Lizzie? Mi történt? Ott vagy? Hahó!
Köszi, Goldie!
Sok sikert az interjúhoz!
Tizenkilenc, húsz! Mehetek már?
Nem! Még nem bújtam el, Goldie!
Én a pult alá fogok elbújni, Rudger úr, maga pedig oda bújjon!
Én is bújjak el? De engem egész biztos, hogy így sem talál meg.
Rudger úr! Együtt bújócskázunk.
Igenis, értettem! Tartsunk ki, amíg anya hazaér, törzsőrmester!
Mehetek már?
Nem, még nem bújtam el!
Amanda! Amanda! Mégis mit képzelsz el?
Bocsi, semmit.
Ha nem sietsz, Goldie megtalál.
Szerintem én majd valahol ott fogok elbújni.
Öö, rendben.
Hú!
Micsoda ötlet leoltani a lámpát, törzsőrmester!
Öö, de nem én oltottam le.
Ha?
Amanda!
Rudger?
Megvagy, Amanda hercegnő. Na! Minden rendben.
Hála az égnek, nem romlott el.
Egy vagyonba kerülne a biztosíték és a kábelezés.
Elég régi az épület. Bármi elromolhat.
Az a lány tehet róla!
Milyen lány?
Sötét lett, aztán villámlott egyet, és megjelent az a lány.
-Tényleg elment az áram. -Ott volt! Az a hosszú hajú lány, aki
ma nálunk járt. Nagyon gonoszan nézett, elkapta Rudgert, és el akarta vinni.
Itt volt, igazat mondok.
Amanda! Amanda, kincsem! Előfordul, hogy néha túlgondolsz olyasmit,
ami csak a képzeletedben létezik. Most már minden rendben.
Nem! Őt nem csak elképzeltem! Tényleg itt volt a boltban!
Amanda néha barátokat talál ki magának. Minden rendben.
De, anyu!
Goldie, menj csak haza mára! Köszönök mindent.
Rendben.
Holnap találkozunk, Amanda hercegnő.
Anyu, higgy nekem! Igazat mondok. Az a lány fogta Rudgert, és…
Amanda, elég! Nem járt itt semmilyen lány.
Kérlek, ne csinálj jelenetet valakiből, aki nem létezik!
Nagyon elfáradtam ma. Nehéz napom volt. Az interjúm nem sikerült valami jól.
Bezzeg, ha apu…
Hát igen. Bezzeg, ha apu ment volna, ügyes lett volna.
Bezzeg, ha apu itt lenne, hinne nekem!
Ez szörnyű! Olyan gonosz, hogy nem hisz neked. Az a lány mindennél ijesztőbb volt.
Az a büdös, rohadt szag… És aztán meg jéghideg lett. Megértem,
hogy anyunak nem egyszerű, de velünk…
de velünk ki törődik? Néha nekünk sincs könnyű dolgunk. Vannak saját problémáink.
Maradj csendben, Rudger!
Bizony, apu hinne neked. Igazad van. Ha ő itt lenne, akkor nem kéne bezárni a
-boltot… -Hallgass el!
Te nem értesz semmit.
Amanda!
Hiszen te is… Egyszer te is el fogsz tűnni. Biztos ez fog történni.
Amint nem képzellek el, örökre el fogsz tűnni, Rudger.
Mi? Te meg miről beszélsz? Hiszen én…
Tűnj el innen!
Amanda! Hát te nem érted?
Rám támadott. Megtámadott a szellemlány. El is rabolhatott volna.
Figyelsz te rám?
KÖNYVVITEL
KÖNYVVITELI KISOKOS KEZDŐKNEK
Mégis mit csinálok?
Komolyan, mi baja van?
Tényleg elrabolhattak volna. Az a fekete hajú, ijesztő lány…
Mi?
Izé, elnézést!
Te látsz engem?
Mhm.
Látlak bizony. Mondjuk, csak halványan.
Te is valaki barátja vagy?
Egy kitalált barát?
Igen, eddig az voltam.
Miért, mi történt?
Hát, úgy tűnik, hogy többé már nem lát a barátom.
Többé nincs rám szüksége, nem kellek neki.
Ezért most el fogsz tűnni?
Igen.
Azután mi lesz veled?
Nem tudom.
Fájni fog? Esetleg félsz?
Én is, pedig még sosem tűntem el. Félek ettől.
Amanda, bocsánatot kérek a tegnapi viselkedésem miatt.
Semmi baj.
Holnap elmehetnék a strandra. Na, mit szólsz?
Vagy benézzünk inkább Downbeat nagyihoz? Süthetnétek sütit, vagy kertészkedhetnél.
Ó, és nyugodtan jöhet Rudger is.
Rendben.
Kicsim! Veszek parkolójegyet. Várj meg itt!
Nem akarsz bocsánatot kérni?
Miért kérnék?
Én nem fogok eltűnni.
Miért vagy ilyen mérges?
Nem tűnünk el. Megvédjük egymást. És soha nem sírunk. Ezeket ígértük meg, ugye?
Rudger, most nem otthon, a padláson vagyunk.
Hékás! Mégis mit csinálsz?
Látod? Egyáltalán nem tűnök el.
Rudger! Kérlek, ez veszélyes!
Ilyen messze sem tűnök el. Ez ám a felfedezés!
Akkor sem fogok eltűnni, ha éppen nem látsz.
Értem, nem kell bebizonyítanod. Gyere vissza! Tudom, hogy hibáztam. Bocsáss meg!
Rudger!
Áh!
Hát szervusz, kicsi lány! Bocsánat, hogy így rád ijesztettem.
Ne aggódj, veled nincs semmi dolgom, kicsi lány.
Csak a kis barátoddal szeretnék elbeszélgetni.
Sajnos elég hosszú a sor az automatánál. Sok időbe fog telni,
mire jegyet vesz az anyukád.
Amanda, menekülj!
Rudger!
Nagyon régen találkoztam ilyen jó minőségű Képzeletbelivel.
Á, neked aztán jó illatod van!
Aú!
Igen, a közeli parkolóban.
Én csak…
-Kérem, küldjenek mentőt! -Amanda!
Vajon él még?
Amanda! Amanda!
MENTŐ
Ne!
Hú!
Én látlak téged.
Tudom, hogy mi vagy. Nagyon sok hozzád hasonlót ismerek.
Tisztában vagyok vele, min mész keresztül.
Nehéz ám belenyugodni, hogy elfelejtettek.
De ez előbb-utóbb mindannyiunkkal megtörténik.
Dehogy, engem nem felejtettek el. Baleset történt. Elütötték Amandát, szóval ezért…
Az teljesen ugyanaz.
Már halványulsz is, és mindjárt el fogsz tűnni.
Attól tartok, hogy mindjárt kifutsz a hátralévő idődből.
Kövess, fiatalember!
Amanda…
Amanda meghalt, igaz? Ezért jöttél el értem.
Te egy halálisten vagy.
Dehogy vagyok halálisten. Úgy hívnak, hogy Zinzan. Megismétlem,
mindjárt kifutsz a hátralévő idődből.
Itt maradhatsz, és akkor eltűnsz, vagy velem is tarthatsz.
Nem lehet. Amandához kell mennem.
A döntést te hozod meg.
De én nem szeretnék eltűnni.
Nem tudnál kicsit gyorsabban sétálni?
Hová megyünk?
Egyet se félj! Biztonságos helyre viszlek.
És az pontosan hol van?
A kalandunk majd a helyes ajtóhoz és a helyes helyre vezet.
És ez mit jelent?
Majd megtudod, fiatalember! Túl sokat kérdezgetsz. Maradj csendben!
Bocsánat! Amandától mindig ilyen sokat kérdezek.
És Amanda mindig tudott válaszolni a kérdéseidre?
-Hát nem, nem mindig. -Mi lett akkor, ha nem tudott válaszolni?
Olyankor elképzelte magától a választ.
Talán pont ezért képzelt el téged is, fiatalember.
Mert te voltál a válasz.
A „válasz”?
Én vagyok Amanda válasza?
Így van. Képzeletbeliként beteljesítetted a feladatodat.
Csak arra koncentrálj, ami egyenesen előtted van!
Öö…
De ez egy zsákutca.
Nézd meg jobban! Ez az új életedhez vezető ajtó.
-Öö… -Ne hezitálj! Menj át rajta!
Felejtsd el azokat, akik elfelejtettek téged!
Zinzan?
Még sokunkat meg kell találnom ezen az oldalon.
Élvezd az új életedet! Te oda tartozol.
Öö… Elnézést kérek, engem Zinzan hozott erre a helyre, és szerintem…
Bocsánat, de miért beszélsz ehhez a nénihez?
Ő egy igazi ember. Nem lát vagy hall téged.
-Ja, értem. -Óóó!
Arrébb mennél, kérlek?
Kezdődik a koncert!
Öö… Mi?
Halihó!
Na, srácok? Jól szórakoztok?
Na és ti hogy vagytok, emberek?
Figyu, mindenki! Holnap milyen napunk is lesz?
-Szombat! -És holnapután?
Vasárnap!
És ezek milyen napok szoktak lenni?
A kedvenc napjaink!
És miért különlegesek?
Keményen dolgoztok, vagyis sokat játszotok,
utána mind megosztozunk azon, amit kaptunk!
Juhé!
Csonti! Csonti!
Hórukk!
Ha!
Hű!
Te meg ki vagy?
Új vagy, igaz?
Igen.
Honnan hallottál erről a helyről?
Zinzan mesélt róla.
-Mi a neved? -Rudger vagyok.
Szóval Rudg, a szemszíne?
Mi, „Rudg”?
Felelj! Milyen színű?
Nem a te szemszíned! Milyen színű Zinzan szeme?
Öö, hát… A jobb szeme kék színű volt, a bal szeme pedig piros.
Csonti…
Eltaláltad!
Ez az! Tudja a szemszínét. Eltalálta! Helyesen válaszolt.
Rudg, embernek nézel ki. Mint ahogy Emily is.
Csonti, csonti!
Rudg, bemutatom neked Hópihét.
Hópihe vagyok. Bizony, egy rózsaszín víziló.
Csonti! Csonti, csonti!
Ez a csöppség pedig Csontos Csonti. Éppen üdvözölt téged.
Csonti, csonti, csonti, csonti! Csonti!
Örvendek!
Csonti, csonti.
Itt mindenki valakinek a képzeletéből született?
Úgy bizony. Mindenki Képzeletbeli.
„Képzeletbeli”?
A felnőttek így hívnak minket, így neveztek el.
Csonti, csonti, csonti! Csonti.
Az lehetetlen! Te nem tudsz rólunk semmit, Rudg?
Rudg, a kiemelkedő képzelőerejű gyerekek létrehoznak minket, aztán
elválaszthatatlan barátok leszünk, egy csomót játszunk, és mindenki boldog!
Csonti! -Majd a gyerekek felnőnek, és többé nem érdekeljük őket, elfelejtenek
minket. Általában itt véget ér a pályafutásunk.
Csonti, csonti!
Most jön a csavar a történetben. Mi a fejére állítottuk a helyzetet.
Szia!
Mielőtt eltűnnénk, Zinzan idevezet minket, ebbe a könyvtárba.
A könyveket is a képzelet szüli, igaz?
Csonti.
A képzelőerő olyan a Képzeletbelieknek, mint az oxigén az embereknek.
És ez a hely tele van vele.
Ó, nézd csak! Ő Lady Kubi, Egy híres festő Képzeletbelije.
La-la-la.
Így van. A fiatal Picasso azt mondta, hogy egyszer lefest.
Ettől majd elolvadtam.
Ő ott Metronóm báró. Egy nagyon híres,
siket zeneszerzővel együtt számtalan remek szimfóniát alkotott.
Mondhatni a sors hozta össze őket. Az a reszkető bácsi pedig már legendás.
-Te… te… te rút, gyalázatos, cudar világ! -A történelem egyik leginspirálóbb,
legtiszteletreméltóbb Képzeletbelije.
Lenni vagy nem lenni? Ez itt a kérdés.
A gyermekek képzeletéből születünk, és a legjobb barátaik vagyunk.
Csodásabbá varázsoljuk az emberek világát.
Ha… Hát nem remek a feladatunk?
-Csonti, csonti. -Hazament az utolsó ember is.
Innentől az egész könyvtár csak a miénk.
Rudg! Most kezdődik az igazi móka.
Bizony! Már érted, milyenek a Képzeletbeliek,
de nem kívánod azt, hogy bárcsak létezne egy még jobb,
még nagyszerűbb és még szuperebb helyünk?
Csonti!
Hú!
Üdvözöllek nálunk! Íme, a Képzeletbeliek városa!
Hm.
Eltűnt az illata.
Ha meghal az ember, akkor a Képzeletbelije is eltűnik. Milyen kár! Nem
mindennap találkozom ilyen ritkasággal.
Meghoztam a matcha lattét és a hozzá kért poharat.
Lassan muszáj lesz ennünk. Mindketten megérdemlünk
egy fenséges fogást. Egy kellőképpen frisset.
Egyet se félj, az éles szimatommal majd találunk másikat.
Forró!
Tessék!
Grazie!
Csonti, csonti, csonti, csonti!
Emily, figyelj csak! Szeretnék tőled kérdezni valamit.
Csonti, csonti, csonti!
Köszönöm!
A Képzeletbeliek városát a könyvekben lévő képzelőerő készíti.
Mindennap máshogy néz ki. Holnap is, holnapután is. Mindennap másmilyen.
Tegnap a Machu Pichu volt, tegnapelőtt pedig a puffirkák
földjére mentünk!
Ez az otthonunk,
a könyvtárral bárhová elmehetünk, és bármikor visszajöhetünk ide.
Tudod, Rudg, egy ilyen helyet nem tudunk mi magunk létrehozni.
Nem.
Csak az emberek tudnak a képzelőerejükkel alkotni.
Nekünk nem megy.
De vannak munkák, amiket csak mi végezhetünk el. De fincsi!
Munkát mondtál?
Így van. Együtt kalandozunk a gyerekek képzelőerejével, és együtt játszunk.
Például a fincsi szendvicsedet és a pillecukrokat is a munkánk közben kaptuk a
-gyerekek képzeleteiből. -Csonti, csonti, csonti.
Csonti, csonti, csonti. Cson… Jaj!
Holnaptól kezdve pedig te is jó sokat fogsz dolgozni, Rudg.
Emily, ez jól hangzik, de mennem kell. Muszáj indulnom.
Ha?
Ma a barátomat egy Bunting nevű férfi miatt…
Bunting?
Já! Jaj!
Rudg! A… az előbb Buntingot említettél?
Igen, őt.
Esetleg ismeritek?
Megtámadott minket. Elmentünk anyuval a boltba,
és megtámadott minket. Miatta ütötte el egy autó a barátomat.
Bunting! Mister Bunting!
Nagyon rémisztő vala.
Megesz vala minket, már százunkat megevett vala, csak hogy élhessen több száz évet.
Légyen bármily szomorú, mindnyájan búcsút kell mondjuk emberbarátainknak.
Mister Bunting viszont nem óhajtott megválni a Képzeletbelijétől.
Felnőtt létére is folyton-folyvást képzelőerőre vágyott.
Míg egy nap ellopta és megette egy másik gyerek Képzeletbelijét.
Mister Bunting biza mindenhol megjelenik.
Kiszagolja az illatunkat, és csakhamar ránk talál!
Jaj, jaj, jaj, jaj!
Megesz minket, hogy örökké élhessen.
-Csonti, csonti! -Így sosem múlik el a képzelőereje.
Most is épp szaglászik valahol!
Mindenki nyugodjon meg! Nincs baj, a könyvtárban vagyunk, itt biztonságos. Ez a
-Képzeletbeliek városa. -Csonti.
Bocsi, Rudg, de az a helyet, hogy mindenki hallott már Mister Buntingről.
De ő olyasmi, mint egy városi legenda. Nem hazudhatod azt, hogy találkoztál vele,
hiszen ő nem létezik, még soha senki nem találkozott vele.
De mi láttuk őt. Amandát üldözte, és meg akart enni.
Rudg, nagyon sajnálom, de kérlek, értsd meg! Ő nem létezik.
Igazat mondok, Emily. Bunting miatt Amanda…
Nézd, Rudg, nem tudom, mi történt, de azt megértem,
hogy aggódsz a barátod miatt. Szomorú, ami történt, és megvisel, de emiatt ne…
Hékás, Rudg! Hová akarsz menni?
Megkeresem Amandát!
Sosem fogod megtalálni.
Felfogtad, mire készülsz? Ha elhagyod a könyvtárat,
azonnal el fogsz tűnni. Hát nem érted?
Hadd mondjam ki, mi a helyzet!
Soha többé nem találkozhatsz vele.
Itt nem így működnek a dolgok. Nem én találtam ki a szabályokat,
de vannak, és be kell tartani őket.
Már elfelejtett téged, Rudg. Innen többé nincs visszaút.
Nem igaz! Amanda sosem felejtene el.
Ha ennyire biztos vagy abban, hogy nem felejtett el,
akkor miért nem hívott magához? Miért vagy még mindig itt?
Nem elfelejtette.
Rudg barátja meghalt.
Tudod, Rudg, rosszul mondtad a szemszíneket.
Zinzannak a jobb szeme piros, és a bal szeme kék.
Nem minden olyan, mint amilyennek te látod.
Jól van, srácok! Nyomás aludni! Pakoljatok össze, és spuri!
Csonti, csonti, csonti, csonti! Csonti, csonti!
Várj meg, Emily!
Nem tudsz elaludni, fiatalember?
Zinzan?
A könyvtár egy jó hely. Itt, amíg dolgozol, sosem leszel éhes.
Azt mondtad, hogy én vagyok Amanda válasza.
De mindegy, mit csinálok, többé nem láthatom.
Ez lenne a válasz? Ez Amanda válasza?
Az elválás útjára előbb-utóbb mindenki rálép.
Az én barátom volt a legjobb partner.
De sajnos nem a legvidámabb körülmények között élt az otthonában.
Amint véget ért a nap, rögtön könyörgött, hogy maradjak ébren. Maradjak vele,
és vigyázzak rá. Hát így tettem.
Mellette maradtam, éjjel-nappal vigyáztam rá.
Mígnem egy napon el nem felejtett engem. Én ezért nem alszom. Nem úgy képzeltek el.
A Képzeletbeliek okkal születnek meg.
Menj nyugodtan aludni, és ne félj, én majd vigyázok rád.
Zinzan!
Én soha nem sírok. Amanda úgy képzelt el engem, hogy ne sírjak.
Rudg! Ébredj, Rudg!
-Reggel van, ideje felkelni! -Csonti. Csonti, csonti.
Gyerünk, Emily már vár.
Csonti, csonti.
-Emily! -Csonti, csonti.
Végre itt vagy. Elaludtál! Így elkapkodják előled a jó munkát.
Jó reggelt, Emily!
Jó reggelt, Rudg!
Vágjunk bele a napba!
MESEIDŐ BABÁKNAK HÉTFŐNKÉNT KÉZMŰVES-FOGLALKOZÁS
Az az első, hogy jól megnézd a hirdetőtáblát.
Jó. Most pedig figyelj, amíg megjelenik egy hozzád illő munka.
Ez lesz a munkám?
Rudg, most csak jól figyelj!
SZÜNIDEI KÉZMŰVESKLUB
KÖZLEMÉNYEK
Hű!
Csonti, csonti!
Emily! Kijönnek a fényképek!
Bizony. A képeken lévő gyermekek
nagyon szeretnének játszani velünk. Annyi a dolgod, hogy kiválaszd azt,
amelyik szerinted legjobban illik hozzád.
Nagyon fontos, hogy válassz magadnak barátot.
-Ó! Ő mindig fincsi dolgokat képzel el! -Jégkrémet akarok enni.
-A kebab finomabb. -Talán ő nekem való.
Jaj! A kis méregzsák.
Csonti!
Rudg, ne gondold túl! Hanem csak érezd!
John?
-Csonti. -Hiszen ez John!
Csonti.
-Hipszi-hoppszi! -Ajjaj! Ott van!
Megvan! Szereztem egyet!
Sikerült!
Kapd el, Rudg! Menni fog, igen. Kapd el, Rudg!
-Gyerünk, Rudg! Kapd el! -Rudg! A kép olyan, mint a vonatjegy.
Miután elkaptad, sohase veszítheted el.
-Igen, ez az! -Igen!
Csonti!
Figyelem, legénység! Kiképzés vége. Irány a világűr!
Begyűjtötted a kőmintát?
A kőmintát?
Az a küldetésed, hogy ritka köveket gyűjts. Gyorsan térj vissza velük!
Azonnal térj vissza! Jön az ellenség!
Rudg! Gyere vissza, de gyorsan!
Legénység! Készüljetek, visszatámadunk!
Azonnal, kapitány!
Rudg, most dolgozunk. Ne játszadozz!
A játék a munkánk.
Ez csak a kisfiú képzeletbeli játéka, de egy hiba az életünkbe kerülhet.
Ha meghalunk a képzeletében, akkor eltűnünk.
Várj csak, egy pillanat! Hová tűnt Csontos Csonti?
Nem tudom, nem velem volt.
Hova a csudába kószálhatott el?
Még gyakorolhatnád a barátválasztást.
Bárcsak itt lenne most ő! A világűr szuperhőse: Bubis Bubi!
Tan-ta, tan-ta, tan-ta, tan-ta, tan-ta, tan-tan, tá, tá, tá! Tán-tá!
Csontos?
-Ez Csontos Csonti! -Ez Csontos Csonti!
Ó! Bubi! Bubi! Bubi! Bubi!
Gyerünk, Bubis Bubi!
Bubi!
Sikerült!
-Bubis Bubi! -Bu-bi!
Köszi!
Bubis Bubi.
Ha!
Véget ér a képzelete!
Vadócok aztán mindenhol vannak!
Csonti! Csonti!
Jaj, Rudg! A fénykép!
-Csonti, csonti. -Nem a könyvtárban vagyunk.
Megmondtam, hogy a kép egy vonatjegy. Csak egy napra vagyunk Képzeletbeliek.
Munka után muszáj visszamennünk a könyvtárba.
Jaj, ne! Becsukták.
Nézd, Emily! Az ablak viszont nyitva van.
Csonti, csonti!
Ezen még én is kiférek.
Rudg, ha itt ragadtunk volna a szobában, mind eltűntünk volna a nap végén.
-Bocsánat, srácok! -Csonti?
Ne hibáztasd magad! Ez volt az első munkád.
Igaza van. Hát, akkor meg is vagyunk. Gyerünk,
csapat, menjünk vissza a könyvtárba, míg el nem tűnünk!
Csonti. Csonti, csonti.
-Csonti, csonti, csonti. Csonti! -Mi a baj? Ugye, most csak viccelsz?
Mi történt?
Bubis Bubi, holnap is játsszunk együtt jó sokat!
Csonti, csonti, bubi, bubi!
Bubi! Bubi!
Nézzétek! Bubis Bubivá változott.
-Bubi, bubi, bubi, bubi, bubi! -Igen!
Bubi!
Úgy örülök, de jó!
Bubi, bubi!
Úgy örülök neked. Ez hihetetlen.
Csontos Csonti most már nemcsak egy egynapos
barát, hanem John mindennapos barátja. Az ilyesmi nagyon ritka és különleges.
Ezt meg kell ma ünnepelnünk a többiekkel.
Méghozzá egy űrkajával!
De guszta mindegyik!
Kérdezhetek valamit?
Te is így jártál?
Ha?
Mondd csak, a barátod téged is…
Engem is elfelejtett-e?
Hát, valami ilyesmi történt.
És sikerült? Te is el tudtad felejteni őt?
Jó kérdés. Elég régen történt, de szerintem igen.
Tudod, én nagyon szerettem Amanda képzeleteit.
Amandát nem lehet elfelejteni.
Amint megérkezett, minden életre kelt. A lámpája átváltozott egy trópusi fává.
A ládájába kalózok kincsei kerültek, az álmos macskából ketyegő bomba lett.
Amanda fejében a világ csillogott-villogott,
és amikor vele voltam, én is mindig csillogtam.
Ezért remélem, hogy életben van. Nem kell, hogy lássam, csak legyen életben!
Ha?
Ha rajtad múlik, biztos találsz majd egy Amandához hasonló, csodás barátot.
Nem hagyom, hogy megelőzz. Előbb Hópihe talál barátot.
Hát lehet, hogy megelőzöd őt.
Mhm.
Bizony. Első leszek.
A bakidnak köszönhetően ismét láthattam a valódi eget, Rudg.
Na? Hazamehetünk lassan?
-A helyes hely és a helyes ajtó. -A helyes hely és a helyes ajtó.
A helyes hely és a helyes ajtó.
Minden rendben? Mi történt?
Folytassuk a mesét?
Bubi!
Emily! Várj egy kicsit! Mi történne, ha nem felejtene el minket a barátunk,
hanem megenne minket valaki?
Már megint ezen izélsz? Már megmondtam!
Hallgass meg! Ha megennének minket, mi történne a barátunkkal?
Nem tudom, mondjuk, meghalna a lelkük, a szívükben keletkezett lyuk miatt.
Emily! Kérlek, higgy nekem!
-Micsoda? Rudg, most meg mi bajod van? -Ígérem, hogy hazamegyek!
Emily! Megjött a busz! Siess!
Jaj, Rudg!
Bunting!
Á, no lám, no lám, újra az a finom illat.
Milyen fantasztikus aroma! Hát nem tűntél el.
Mégis hogyan maradtál életben? Talán életben maradt az a kicsi lány is?
Nem ez a helyzet. Megváltozott az illatod, Roger.
Hallgass, Bunting! Ez az egész miattad történt.
Én nem csináltam semmit. Te tehetsz róla. A kicsi lány miattad sérült meg.
Megijedtél, ezért elfutottál, nemde?
Hazudsz.
Nem hazudok. Te csupán máshogy látod
a saját szemszögedből, én pedig az enyémből. Ennyi történt.
Mindenki azt lát, amit látni szeretne, nemde?
Ha valamit nem látunk, az ugyanolyan, mintha nem is akarnánk látni.
Most már érted?
Tehát, Roger. Az a helyzet,
hogy téged senki nem lát és senki nem hall. Vagyis senki
nem gondolja azt, hogy látni vagy hallani akar.
És te mégis itt akarsz lenni? Akkor is, ha senki nem látja a könnyeidet,
és nem hallja, hogy sírsz?
Nem igaz. Tévedsz, Bunting.
Én sosem sírok, én nem is fogok sírni!
Jaj!
-Mi, Rudg? -Rudg!
-Nyavalyás busz! -Az meg ki?
Köszönöm, Goldie!
Hívj, ha van valami!
Minden rendben?
Menjünk haza!
Vigyázzatok hazafelé!
Jó éjszakát!
Anyu, várj!
Figyelj, szívem, pihenj végre egy kicsit!
Nem kell, megvagyok.
Biztos nem maradhatsz Amandával éjszakára a kórházban?
Azt mondták, hogy nem.
Amint felébred, ne felejtsd el megölelni, és nyugtasd meg!
Ne aggódj! Erős lány. Biztos, hogy magához fog térni.
Hiszek benne.
Amanda nagyon sietett, felém futott.
Amikor meglátott, mintha mondani akart volna valamit.
Kérlek, ne hibáztasd magad a történtekért!
Lizzie! Jól vagy?
Igen. Bocsi, anya! Összekészítem holnapra a csomagot a kórházba.
Rendben, ez jó ötlet.
RUDGER! NE NYISD KI EZT A DOBOZT! AMANDA
Nos, én nem Rudger vagyok.
Tényleg. Ezt is az apukád vette neked, akit úgy szerettél.
NEM FELEJTEM EL APUT MEGVÉDEM ANYUT, SOHA NEM SÍROK
Na, mi a helyzet? Megszoktál már mindent?
Mi? Ott is nyitsz egy könyvesboltot? Szerintem jó ötlet,
de ne csak bonyolult könyveket árulj, hanem vicces könyveket is!
Akkor biztos nagyon népszerű lesz a boltod.
Anyu? Anyu az éjjel sört ivott, és sírdogált.
Bizony, a Zöld Lágert! De ne aggódj, én majd vigyázok rá!
És én? Magányos vagyok, de nem sírok.
Mert ha sírnék, akkor aggódnál értem, igaz, apu?
Ígérem, sok barátom lesz. És akkor, ha lehet, néha, de tényleg csak néha,
írj nekem levelet!
Miért haltál meg, apu?
AMMONITESZ
Nem felejtem el aput.
Megvédem anyut.
És…
soha nem sírok.
Rudger.
Aznap születtem meg.
Drágám!
Drágám, kérlek! Kérlek!
Anyu!
Védd meg…
Amandát!
Most már világos, miért vagy különleges.
Érzem rajtad a szomorúságot. Árad belőled az erős illata.
Ebben az esetben még indokoltabb, hogy megegyelek szépen.
És ha te eltűnsz, akkor veled együtt a kicsi lány szomorúsága is a múlté lesz.
Ugye, Roger?
Előbb-utóbb mind eltűntök.
Akkor meg mit számít, ha az eltűnés helyett inkább itt és most megeszlek.
Emily?
Hékás!
Emily, ez a férfi Bunting.
Tudom.
Emily! Életben van.
Kicsoda?
Hát Amanda. Életben van.
Mi?
Életben van. Amanda a kórházban van.
Először tűnjünk el innen!
A munka után nem kéne kóvályognod.
-Zinzan? -Hol van Hópihe?
Sírva vár a könyvtárban.
Nagyon várja már, hogy hazaérjetek.
Hazaérünk. Mindannyian!
Zinzan, megjöttünk?
Itt kéne lennie.
Hol van? Hol az ajtó?
Hm.
Most meg miért lett ilyen sötét?
Sötét lenne?
Pedig innen nézve úgy látom, hogy fényesen süt a nap.
Bunting ideért.
Zinzan, sietnünk kell.
Különös. Valami nincs rendben.
Az a kislány és macska nem érdekel.
Már sejthetitek, csak friss ínyencségeket fogyasztok.
Zinzan!
A Képzeletbeliek csodás illatúak az eltűnésük előtt.
Tehát, Roger, mielőtt megennélek, elmondanék neked valami nagyon fontosat.
Ti és én különbözünk.
Titeket kitaláltak.
Én viszont nem kitalált vagyok.
Most már biztos értitek, ugye?
Én tehát a kitalálók közé tartozom.
Jól figyeljetek! Én számtalan olyan világot bejártam,
amit ti nem ismertek. Már sok mindent láttam.
Sok-sok képzeletet is láttam,
mindenféle helyeken.
És az utam során felfaltam az összes Képzeletbelit.
Előlem nem futhattok el. Adjátok fel a harcot!
Figyelj, Rudg! Mondanom kell valamit.
Mi lenne, ha inkább feladnátok?
Az én barátom a születésétől fogva végig kórházban volt.
Engem nem felejtett el a barátom, hanem meghalt. Sosem nőtt fel,
és sosem felejtett el.
Az teljesen más, ha elfelejt a barátod.
Rudg, te még találkozhatsz Amandával.
Fiatalember! Találd meg az ajtót!
Az ajtót? De mégis hol keressem?
Koncentrálj! Nézz szét! Indulj!
Rendben.
Jaj, te fiú! Semmi értelme menekülni.
Semmi értelme reménykedni. Ne ellenkezzetek!
A végén úgyis mind eltűntök, ráadásul egyedül.
Emily! Zinzan!
Szép volt, fiatalember!
Még mindig nem értitek.
Jaj, milyen kár érte.
Pedig ez sem volt több egy egyszerű képzeletnél.
Bumm!
Emily!
Ti, Képzeletbeliek, nem tudtok megváltoztatni semmit.
Gyerünk! Vidd be gyorsan!
Tarts ki, Emily!
Rudg!
Ezt a szemüveget, amit tőlem kaptál, még a barátom képzelte el.
Ébredj, Emily!
Emily!
-Rudg! -Igen?
Üdvözlöm Amandát.
Átadom. Átadom.
Van valami, amit a képzelet sose győzhet le. Ez nem más,
-Emily! -mint a valóság.
Emily!
-Add ide! -Gyerünk! Rohanjunk!
Fuss! Fuss!
Szia, Rudg! Szia, Zinzan!
Végre hazaértetek!
Hol voltatok? A mai helyszín Dedzsima Nagaszaki városban.
Hópihe, Emily meghalt. Örökre eltűnt. Miattam történt az egész, miattam tűnt el.
Rudg!
Az a férfi
eltüntette Emilyt.
Mi?
Micsoda? Emily? Ő meg kicsoda?
Biztos ő az új barátod, igaz? Vajon én is a barátja lehetek?
Mi történt? Kikről beszélsz, fiatalember?
Emily! Emily barátja lehetek? A barátja lehetek?
-Megevett valakit Bunting? -Zinzan! Az előbb…
Te is a láttad az előbb, hogy eltűnt.
Micsoda csapás! Vagyis ez az Emily a barátunk volt?
Jó sokat fogunk játszani. Olyan szuper lesz! Már alig várom!
Mi a baj? Minden rendben, fiatalember?
Mi a baj?
Nem. Sosem hallottam ilyen nevű leányról.
-Úgyszint'. -Itt nincs.
Bocsánat, nem láttuk.
Ő rendes lány volt. Boldog és őszinte volt, a mosolya pedig aranyos.
Te talán nem felejtetted el?
Hogyan is felejthetném el? Hát persze hogy emlékszem rá.
Esetleg tudod, mi történt vele?
Bunting miatt sajnos eltűnt.
Öö… hogy érted azt, hogy eltűnt?
Az lehetetlen. Úgy tudtam, hogy Bunting csak Képzeletbelieket támad meg.
Biztos nem támadná meg az én Lizzie-met.
Pillanat! Nem biztos, hogy ugyanarról beszélünk.
Elizabeth Downbeat.
A barátom, az én Lizzie-m.
Lizzie?
Lizzie a barátom anyukája.
Amanda anyukája.
Á, értem, így már világos.
És mondd csak, Lizzie boldog?
Szépen felcseperedett, és boldog életet él?
Öö… szerintem igen.
Úgy tűnik, hogy boldog. Keményen dolgozik, de mindig gondoskodó.
Elvisz minket a parkba vagy a strandra, és a sütijei isteniek.
Megkérdezhetem, hogy esetleg elmesélte-e,
említette-e, hogy ki vagyok én?
Mesélt-e rólad?
Igen, mesélt rólam?
Az én nevem Hűtőszekrény, így nevezett el.
Amanda anyukájának van egy nagy doboza a konyhában. Biztos rólad nevezte el.
Mindennap emlegeti a neved.
Tényleg?
Akkor valóban emlékszik rám.
Én kedves barátom…
Öö… azt hiszem, nem teljesen így.
A sütijei még mindig finomak, igaz?
Tudod, néha egyáltalán nem számít, hogy valami igaz-e, vagy sem.
Az életben megéri abban hinnünk, amiben tényleg hinni szeretnénk, Rudg.
Csak a történet számít, amiben te hiszel.
Igen,
ez számít.
Köszönöm!
Köszönöm, Hűtőszekrény!
AZ ÜGYNÖKSÉG
Jó reggelt, Rudg!
Mit keresel, fiatalember?
Elmegyek Amanda kórházába. Egy ember segítségével fogok odajutni.
De azt sem tudod, melyik kórházba vitték, nem?
Bunting kiszagol, és le fog vadászni. Megesz téged, mielőtt odaérhetnél.
Amanda hiába van életben,
már nem emlékszik rád.
Nemrég pontosan ezért kezdtél elhalványulni.
Hiába találnád meg, nem érsz vele semmit. Sajnos ez a helyzet.
Az emberek elfelejtenek minket. Így mennek a dolgok.
Mivel Képzeletbeliek vagyunk.
És ennyi nem elég? Nem lehetünk csak látszólag barátok?
Hát még mindig nem értetted meg?
Zinzan, én is félek attól, hogy eltűnök, vagy hogy Bunting bármikor megehet.
De menni fogok. Lehet, hogy eltűnök, és senki nem lát majd,
de az Amandával töltött időm nem volt hazugság.
Még akkor sem, ha az egész világ így hiszi.
Számomra valódi, és örülök, hogy Amanda barátja lehetek.
Rudg!
Zinzan, találkozni akarok Amandával. Fel kell ébrednie. Küzdjön az életéért!
El akarom mondani neki, hogy bármi történjék, én mindig mellette fogok állni.
Ezt muszáj elmondanom, mielőtt eltűnök.
Julia.
Ő Amanda barátnője.
Ez az én… Nem, a mi… A mi küzdelmünk a láthatatlanokért.
Zinzan, ez az én válaszom.
Fiatalember!
Nem és nem! Mégis mi bajod van?
Egyszerűen nem érted a dolog lényegét.
Ma lesz a fellépés, és te leszel a sztárja, a prímabalerina. Hajnal hercegnő!
Én Rudger vagyok, Amanda barátja.
Roger?
Nem, hanem Rudger. Amanda barátja.
Kérlek, Julia, vigyél el azonnal Amanda kórházába!
Amanda barátja? Micsoda butaság! Te az én Hajnalom vagy.
Most pedig jól figyelj rám, Hajnal!
Ma minden egyes nézőt el fogsz bűvölni a közönségben.
Julia, kérlek szépen. vigyél el!
Erre most nincs időm. Ez tényleg nagyon fontos.
Szívességet szeretnék kérni, mert a… Vagyis én… A kórházba akarok…
-Mégis mi történik? -Julia úgy döntött, hogy Rudg
legyen az igazi Képzeletbelije.
Mit tegyünk? Most mit tegyünk?
Bajban vagyunk.
Csendet kérek! Na tehát, Hajnal, következhet a nyitó pas de deux tánc.
Julia! El fogunk késni!
Megyek.
Fiatalember! Engedd el a fényképet!
Fiatalember! Térj magadhoz!
Rudg, ugye, indulsz? Amandához, a kórházba, emlékszel?
Amanda?
Ő meg kicsoda? Nem ismerem.
Ő a szeretett barátod.
Amanda?
Amanda.
Elfelejtetted őt?
Induljunk, Julia!
Apukád majd utánunk jön.
Ezt nem értem. A szülinapomat elfelejti, de a fellépésemet nem?
Erre!
Julia! Várj!
Siess, Rudg, siess!
Gyerünk, fiatalember!
Siess már! Futás!
-Hópihe! Segíts! -Ezt bízd csak rám!
Induljunk, gyere!
Gyere már! Látni akarod Amandát, vagy nem?
Amanda… A kórház! Julia!
Várj!
Erre gyere, fiatalember!
Menj, Rudg! Tudom, hogy menni fog.
Zinzan!
Megpróbálod?
Naná!
Anyu, ezt a zajt te is hallottad?
Hm? Zajt? Milyen zajt, kicsim?
Julia!
A kórház! El kell jutnom a kórházba!
-Az egy… Ott… -Julia! Az ég szerelmére! Megijesztettél.
Julia! Vigyél Amandához! Kérlek! Vigyetek el Amandához!
Mentőautó… A kórház.
Szép volt, fiatalember! Sok szerencsét!
Amanda!
KÓRHÁZ
Látja, Bunting vagyok. Ismétlem, Mister Bunting!
Egy kislányt keresek, a neve Amanda Shuffleup. Úgy tudom,
hogy ebben a kórházban van.
-Mister Bunting! -Igen?
De milyen kapcsolatban áll a beteggel?
-Doktor bácsi! -Megyünk mesét nézni?
-Ma is nézünk vajon mesét? -Csókolom!
Nézzünk!
Arra menj!
Arra lesz!
Arra fuss! Arra fuss!
Hópihe túl nagy, nem fér ki.
Menj vissza a könyvtárba, Zinzan!
Szerinted Rudg találkozott Amandával?
Biztos sikerült neki.
Tudtam, hogy sikerülni fog.
Ne félj, Hópihe, én majd vigyázok rád.
Julia! Drágám!
Ezúttal eszembe jutott, mi lesz ma.
Julia balettelőadása!
Hála az égnek!
Miss Shuffleup!
Stabil az állapota.
Köszönöm szépen!
Anyu?
Megyek, veszek kakaót.
Amanda!
Amanda?
Ez az én hibám. Sajnálom!
De tudom.
Tudom, hogy élsz.
A képzeleted még biztos életben van.
És én itt vagyok.
Visszajöttem hozzád, Amanda.
Ideje felkelned.
Kérlek, ébredj fel!
Nem tűnünk el.
Megvédjük egymást. És soha, de soha nem sírunk.
Többé nem futok el!
Amanda! Fel kell ébredned!
No lám, ki van itt?
Ó, azt mondod? Ő tényleg Roger lenne?
Tudtam, hogy el fogsz jönni, Roger. Örülök, hogy újra láthatlak.
Amanda!
JOBBULÁST!
Hol vagyok?
Ó!
Felébredtél, kicsi lány?
Maga lenne… Maga az orvosom?
Á, lenyugodnátok, kérlek, egy kicsit, ti ketten?
Mindennek van szavatossági ideje.
A te szavatossági időd máig tartott, Roger. Nem versz át a csinos ruháddal.
Kihez tetszik beszélni?
Te is hallottad? Amanda többé nem lát téged.
Többé nem emlékszik rád. Jaj, huppszika! Milyen szomorú! Ugye, kicsi Roger?
Ro… Roger?
Ti meg kik vagytok? És miért… Miért verekedtek?
Eléggé megéheztem. Hű, de még mennyire! Minden emléket meg fogok enni, mindent,
amit tőle kaptál. A szomorúságot és a fájdalmat is.
Amanda!
Roger?
Nem!
Ha?
-Tévedsz! Az ő neve nem Roger. -Így van! Én vagyok az!
Hanem Rudger! Ő Rudger!
Jaj! Jaj!
Rudger! Gyere ide!
Amanda!
Szép munka, kicsi lány!
Pont, ahogy sejtettem. Megérte, hogy vadásszak Rogerre.
Jaj! Ó, hú, de nő!
Készen állsz, Rudger?
Naná!
Kapaszkodj erősen!
Kapaszkodom. Naná, hogy kapaszkodom!
Ez aztán hallatlan fejlemény!
Jaj!
Ho-ho-ho-hó!
Nekem több száz éves tapasztalatom van ebben, kisasszony.
Amanda! Ugye, szerinted sem tud ez a hajó repülni?
-Bizony. Nem tud repülni. De ne aggódj! -Jaj!
Juhú!
Rudger!
Amanda!
Amanda! Amanda!
Maga orvos, ugye? Kérem, csináljon valamit!
Sajnálom, miss Shuffleup, csak a kérdőívemet végzem a kórházban.
Egy nagyon fontos kérdőív lesz.
Ígérem, nem tart sokáig.
Hiszen maga járt nemrég a könyvesboltunkban.
Hát emlékszik rám? Micsoda megtiszteltetés, miss Shuffleup.
Kérem, menjen innen! Nem látja, hogy a lányom szenved? Távozzon!
Anyu!
Amanda! Hála az égnek! Felébredtél!
Ne higgy neki! Nem mond igazat.
Rögtön hívom az orvost, rendben?
Anyu! Az a bácsi fel akarja falni Rudgert.
Kicsi lány, miket beszélsz? Dehogy akarom felfalni.
Csupán megsemmisítem, és visszajuttatom a valóságba.
Mégis micsoda maga?
Nem esik bántódásuk, ha nem avatkoznak közbe.
De mibe?
Jaj, kicsim!
Amanda! Kérlek! Anyu el fogja hinni! Ő segíthet rajtad!
Amanda, mesélj neki Hűtőszekrényről! Akkor idejön. Ha megszólítja, idejön!
-Anyu! Rudger azt mondja… -Amanda! Kicsim, minden rendben!
Azt mondja, hívd Hűtőszekrényt!
Hűtőszekrényt?
A kutyust. A Hűtőszekrény nevű kutyust. Rudger találkozott vele.
Rudger?
Hívd Hűtőszekrényt! Anyu, szólítsd meg Hűtőszekrényt! Anyu!
Egy kígyó?
Hát üdvözlöm, miss Shuffleup. Üdvözlöm a Képzeletbeliek világában!
Anyu! Hallod, mit mondok?
Amanda!
Mindjárt leszedem rólad!
Anyu!
Rudger!
Anyu, mentsd meg!
Engedd el Rudgert! Azt mondtam, hogy engedd el! Azonnal vedd le róla a kezed!
Hé! Ő hozzánk tartozik! Hallasz engem? Ő a barátunk. És nem hagyjuk,
hogy elvedd tőlünk a barátunkat!
Vau, vau, vau, vau, vau.
Fuss, Hűtőszekrény!
-Anyu! -Amanda!
Miért nem törődtök a saját dolgotokkal? Ő csak egy Képzeletbeli.
Csak hagyjátok, hogy felfaljam!
Rudger!
Amanda! Éld tovább az életed anyuval!
Rudger!
Leírhatatlan íze van. Tényleg felülmúl minden képzeletet.
Aj, meg kell mondjam, mintha nem lett volna friss.
Szinte romlott ízű.
De most sikerült! Végre megettem egy különleges
Képzeletbelit. Így van, és már mióta vágytam erre.
A va-va-va-va-va-va-valóság!
Jól vagy, anyu?
Ne aggódj, minden rendben. Minden rendben.
De jó, hogy felébredtél, Amanda!
Visszajöttem, anyu.
Pont olyan, amilyennek mondtad, Rudg.
Lizzie boldog, nagyon boldog. Szépen felnőtt.
Igen, és az én Amandám is nagyon boldog.
Minden rendben, hölgyem?
Igen, persze.
Jaj, de jó! Felébredt.
Igen.
Ez remek. Rögtön szólok az orvosnak.
Kérem.
Köszönöm, Rudger! Köszönöm! És neked is, Hűtőszekrény.
Rudger, köszönöm, hogy segítettél!
Nem egyedül tettem. A könyvtárból is segítettek. Zinzan és Hópihe. És Emily is.
Amanda, a jövőben majd számtalanszor
leszel boldog és szomorú, aztán egyszer csak felnősz.
Rudger?
Amanda, mindegy, hogy mikor és mindegy, hogy mi lesz,
én mindig is a részed maradok.
Köszönöm, hogy eljöttél három hónap, három hét és három nappal ezelőtt.
Amanda!
Nem tűnünk el. Megvédjük egymást. És soha…
És soha, de soha nem sírunk.
Készen állsz? Gyerünk, Rudger! Vár az utolsó kaland!
Igen!
Egy sosem látott madár.
Egy sosem látott virág.
Egy sosem látott szellő.
Egy sosem látott éjszaka.
Láttál már valaha ilyen szép dolgokat?
Én már igen!