Hvad fanden laver han?
Dig!
Pile er nok ikke så gode mod noget så stort.
Løb! Du kan ikke hamle op med ham!
Kan jeg ikke hamle op med ham?
Hvad ved du om mig?
Hvad?
Du er...
Det er umuligt!
Lancelot?
THE SEVEN DEADLY SINS: GRUDGE OF EDINBURGH PART 2
Lancelot...
Var det dig hele tiden?
Hvad skete der med os?
Det sidste, jeg husker, er, at det menneske kastede en trylleformular.
Hvad sker der her? Kæmper?
Og dæmoner?
Nogen må have brugt dem til at skabe det monster.
Den anden er lavet af alfer.
Tak! I reddede os!
Vi må takke jer, mennesker.
Vi skylder jer vores liv.
Gem jeres taknemmelighed. Det var en naturlig hændelse.
Kom væk herfra, før I bliver fanget igen.
Det lader til, at de er efter alle racer undtagen mennesker.
Virkelig?
Okay. Vi glemmer ikke denne venlighed, mennesker.
Vi vil gengælde tjenesten en dag!
Jeg bad dem gemme deres tak...
Aha.
Så de er ude efter ikke-mennesker?
Derfor forvandlede du dig til en alf for at gøre dig selv til et mål.
Jeg havde helt glemt, at din mor er en alfedronning.
Lancelot...
Det er min skyld, at du...
Hey, Tristan.
Er det sådan, du hilser på din gamle ven?
Det er vores forældre, der er venner.
Det betyder ikke, at vi er det.
Det giver dig stadig ikke ret til at slå mig!
Og endda hårdt! Det gør ondt!
Smerte er en del af livet.
Hvis jeg ikke havde reddet dig, ville du være død nu.
Hvorfor frøs du?
Hvad?
Hvorfor holdt du dig tilbage?
Ligesom du gjorde før.
Nogle gange...
...er jeg bange for mig selv.
Det er, som om jeg ikke er mig selv mere.
Du ville ikke kunne forstå det.
Nemlig.
Hvad ved du om mig?
Jeg ved ikke intet om dig.
Og det vil jeg heller ikke, fjols.
Hvad?
Det er fint med mig, hvis du vil dø.
Men hvad med din mor?
Sagde du ikke, hun var i problemer?
Jeg har intet udestående med din mor.
Og hun er gode venner med min mor.
Din feber er faldet!
Hendes farve er også tilbage!
Din medicin virkede vist, Konge!
Den gamle eliksir, som kun alferne kender...
Det er en sjælden nektar fra en blomst, der vokser på hellige træer.
- Giv mig den! - Nej.
Men jeg kan desværre ikke gøre andet.
Kun overfladiske dele af fortryllelsen er brudt.
Kernen i denne lidelse ligger stadig i Dronning Elizabeths sind.
Hvis vi kunne fjerne virkningen bare et øjeblik,
ville hun uden tvivl kunne kurere sig selv.
Kaptajn.
Ved du, hvem der kan have gjort det?
Det gør jeg.
Men der er så mange mistænkte, at jeg ikke ved, hvor jeg skal begynde.
Ja. Det lyder rigtigt.
Hvor er Tristan forresten?
Jeg har ikke set ham. Er der sket noget?
Ja...
Da han ikke kunne bryde sin mors forbandelse,
løb han pludselig ud herfra, og vi har ikke set ham siden.
Det må have været for meget for ham.
Nej... Fandt han kilden til magien?
Jeg håber, Elizabeth får det bedre.
Diane.
Har du brugt alle de Minimum Tabletter, Merlin gav dig?
Ja, jeg har ikke flere.
Jeg har været gennem meget, der krævede en.
Gowther, du behøver ikke vente herude og holde mig med selskab.
Desværre
er forbandelser udenfor mit område.
Den er dybt indlejret i hendes sind,
og jeg kan ikke hjælpe.
Jeg kan heller ikke hjælpe mine venner.
Men det er endnu sværere for kaptajnen og Tristan.
Er Tristan blevet en god ung mand?
Bestemt.
Han er godhjertet som sin mor
og stærk som sin far.
Men er der noget, han mangler, er det...
Diane! Gowther!
Kaptajn!
Elizabeth?
- Gowther. - Hmm?
Du skal følge sporet af Tristans magi.
Forstået.
Så præcis retning og afstand som muligt.
Og Diane!
Tid til at støve dit gamle trick af.
Gamle trick?
Du ved,
hvis du er så bange for at slås,
hvorfor fanden tog du så herud alene?
Kunne du ikke have fået din far til at ordne det?
Det er jo ikke fordi, han leder en legendarisk ridderorden eller noget.
Det kunne jeg vel.
Hvis jeg fortalte far, hvad jeg så i mors hjerte,
ville det have været nok.
Han kunne have reddet hende uden så meget som at svede.
Men alligevel...
Men alligevel,
ville du selv redde din mor, så du flygtede alene fra slottet, ikke?
Ja!
Hvordan vidste du det?
Fordi jeg kan læse dig som en åben bog ligesom før.
I modsætning til mig har du ændret dig meget.
Lancelot?
Hvad? Se på slottet?
Hvem taler du til?
Hey!
Pokkers! Sikke en overreaktion
på to sølle børn.
Der er for mange af dem.
Vi trækker os.
Kom, Escanor!
Hallo!
Gør plads!
Jeg vender ikke om, når jeg er så tæt på
at finde den, der forbandede min mor!
Spring, Escanor!
Hvad? Det er løgn!
Jeg kan ikke tro det!
Jeg... flyver?
Nej, du flyver ikke, din klovn!
Så det var dig, Lancelot?
Du kan ikke bare angribe en hær uden at tænke dig om!
Bliv ved, Lancelot!
Hvad laver de?
Helt ærligt...
Sikke et par krævende prinser.
Højere! Kan du ikke komme højere op?
Jo, hvis jeg ikke bar dig og din skide hest!
Ikke godt!
Hvad sker der?
En platform af is dannes i luften...
Nej, det er...
...en isbro!
Utroligt! Gjorde du det, Lancelot?
Lad os komme ind i slottet og dræbe kilden til denne ondskab!
Forstået!
Pokkers. Endnu en til min gældsliste.
Totalt Modsvar!
Bare lidt længere!
Smadr lige igennem!
Undskyld.
Du udsætter dig selv for fare, bare for min skyld...
- Hey! Av! - Hvem sagde, det var for dig?
Jeg var på vej til dette slot uanset hvad.
Men jeg ville have gjort det meget klogere.
Lancelot!
Kom du også for at redde nogen?
Hvorfor skal jeg have samme grund som dig?
Hvorfor så?
For sjov.
Hvad?
Sikke et par modige og eventyrlystne drenge.
Velkommen til Edinburgh Castle, mit hjem,
Prins Tristan af Kongeriget Liones
og Prins Lancelot af Kongeriget Benwick.
Undskyld mig.
Jeg har ikke præsenteret mig selv endnu.
Jeg er kongen af New Edinburgh,
Deathpierce.
Med andre ord
er det dig, der trækker i trådene?
Det er...
Frigiv mor fra den besværgelse, du kastede på hende!
Frygt ej.
Jeg sørger for, at dine forældre får dine jordiske rester.
Hvorfor står du i vejen for mig?
Hører du ikke efter?
For han står tydeligvis bag det her.
Så det er dig, der gjorde det her mod hende.
Hvorfor gør du min mor fortræd?
Din mor er ikke den eneste, der lider.
Jeg forventer, at din far,
der ser din mor dø en smertefuld død, han ikke kan forhindre,
lider endnu mere!
Hvorfor gjorde du det?
Der var engang en mand, der gav mig en følelse af at høre til,
og indviede mig i De Hellige Ridderes skikke.
Men han blev dræbt med koldt blod
af en dæmon, der kom ud af det blå.
Med et brændende ønske om hævn
fandt jeg mig selv som en brik i en gudindes hænder.
Du taler vel ikke om mor og far?
Nej, ikke dem.
Jeg har hørt historier om det her før.
Døde både dæmonen og gudinden ikke i den sidste Hellige Krig?
Jo. Dem, jeg skal hævne mig på, eksisterer ikke længere.
Derfor helmer jeg ikke, før lederne af deres klaner,
Meliodas og Elizabeth,
betaler for deres...
Det er jo bare at afreagere på andre.
Lille møgunge!
Du skal bøde for det.
Hæv straks forbandelsen over mor!
Gudindemagi, som du har arvet fra din mor?
Ikke dårligt.
Ret prisværdigt for din alder.
Jeg forstår det ikke!
Den gik pludselig i stå...
Men det virker ikke mod mig.
Denne gang omdirigerede han den!
Og han gør dem endda helt ufarlige...
Du kan umuligt besejre mig.
Jeg har regnet det ud.
Hvad?
Din magi gør, at du kan styre intensiteten,
farten og højden på modstanderens magiske angreb. Har jeg ret?
Det vil sige, at du intet kan stille op mod fysiske angreb!
Uforskammede dreng!
Tænk, at han gennemskuede, hvordan min Melody virker på så kort tid!
Tristan!
Så længe den gamle er optaget af mig, kan han ikke gøre noget ved din magi!
Hvis den tingest er ansvarlig for din mors forbandelse,
så dræb den nu!
Ja! Her kommer jeg!
Glimtende Stjerne!
Så let giver jeg ikke op!
Jeg redder mor!
Umuligt!
Hvordan kan en lille gnom være så stærk?
Endda med kun hans hænder.
Lancelot, søn af Kong Ban!
Hvorfor står du i vejen for os?
Hvad er det, du er ude efter?
Medmennesker bør ikke kæmpe mod hinanden.
Det er alle de andre klaner, jeg foragter.
De eneste steder, jeg slog til,
var skovene og landsbyerne, der tilhørte alferne og kæmperne,
gudindernes og dæmonernes medmonstre!
Jeg vil have dig til at forstå.
Du og jeg er i familie.
Det eneste, jeg vil skabe, er en verden for mennesker,
og kun mennesker!
Jeg er hverken menneske eller alf.
Kong Deathpierce!
Hvor vover du?
Pis!
Forbandede barn!
Det sker igen!
Hvis jeg ikke løser det hurtigt,
mister jeg mig selv igen!
Hvis tiden kommer, hvor du må kæmpe for at hjælpe nogen,
hvad vil du så gøre?
Nemlig!
Jeg er her for at redde mor!
Hvad end der bliver af mig...
Men hvad med ham?
Han må ikke blive fanget igen...
Vis mig det.
Vis mig dit sande jeg, du er så bange for.
Og bare så du ved det, skal du ikke bekymre dig om mig.
Ved du, hvad du siger?
Gør det nu bare!
Vil du ikke hjælpe din mor?
Tag ikke glæderne på forskud, uforskammede skvat!
Jeg har langt bedre ting at tage mig til end at babysitte jer møgunger.
De er de perfekte modstandere for dig.
Så den tingest kontrollerer dem altså!
Det sparer tid!
Du er et fjols, hvad?
Lancelot!
Hverken menneske eller alf, hvad?
Det er interessant.
Det skader vel ikke at se, hvad du forvandler dig til?
Men jeg tvivler på, at du vil være til megen nytte.
Pokkers!
Din magi kan ikke røre mig.
Skærsilden?
Hans kraft er ikke kun gudindernes!
Gem dig!
Okay!
Han tøver stadig.
Det er jeres sidste chance for at narre jer selv
til at tro, at I kan vinde!
Omkring slottet er der titusindvis af Emptyer!
Regn ikke med at slippe ud i live,
møgunger!
Han har ret. Vi har ikke en chance mod det antal i en ærlig kamp.
Det ser ud til, vi er her, men hvor er det?
Vores destination er 400 meter lige frem.
Er du sikker på, Tristan er her på Edinburgh Castle?
Absolut. Jeg kan mærke hans magi stråle fra slottet.
Det kan ikke passe.
Sikke en enorm magisk kraft...
Det er De Syv Dødssynder.
Far? Hvordan?
Hvad? Hvad er der med dem?
Emptyer!
Forvandl dem til aske!
Far!
Totalt Modsvar!
TOTALT MODSVAR
Okay!
Vi nåede det vist lige, takket være Diane.
Så er det nu!
Hun er så stærk og præcis som altid.
Ja.
Det har hun vist gjort før, ikke?
Men jeg kan ikke huske hvornår.
Det er 15 år siden.
Da Hendrickson kidnappede Elizabeth.
Nå ja.
Mesteren havde det vist rigtig svært, så vidt jeg husker.
Fantastisk!
Jeg havde hørt historierne,
men jeg vidste ikke, at far og hans kammerater var så stærke!
Hvorfor er min far her også nu?
Jeg ved, hvem der lavede den isbro.
Hvilket betyder, at min knægt også er her.
Det kan ikke passe...
At udslette så stor en hær
på et øjeblik...
Siger du,
at vi kæmpede mod disse levende mareridt?
Jeg er ked af at afsløre,
at jeres snigangreb var en fiasko.
Kaptajn!
Der er de!
Det ser ud til, at helvede brød løs.
Hvad i alverden skete der?
En ting ad gangen! Der er sket noget, kaptajn.
Her, kaptajn.
Meliodas!
Elizabeth! Er forbandelsen hævet?
Ja!
Gudskelov!
Meliodas...
Du kan ikke gøre det foran...
- Han er den samme som altid. - Meliodas!
Du ved ikke, hvor lettet jeg er.
Det var vores dreng. Tristan reddede mig.
Da besværgelsen blev brudt,
mærkede jeg hans magi.
Gjorde han?
Mor! Far!
Mor er sig selv igen!
Godt at høre.
Nej...
Det kan ikke passe...
Hvad?
Hvad var der sket, hvis de ikke var dukket op?
I det mindste fik vi set Totalt Modsvar.
Det var imponerende.
Ja, ja.
Bedre end mit "Fulde Modsvar", ikke?
Lancelot...
Hvorfor sagde du det der før?
Ellers havde du stået der hele dagen
og ikke lavet noget.
Men jeg kunne have mistet kontrollen og såret dig,
ligesom jeg gjorde, da vi var små børn.
Eller værre.
Du er virkelig irriterende.
Hvad? Hvorfor?
Jeg tænkte kun på dig!
Nu gør du det igen.
Han prøver at slippe væk!
Hvor pinligt. At løbe ved det første tegn på problemer.
Det gør ondt at se på.
- Vent! - Halløj!
Escanor. Det skal nok gå. Jeg lover, at jeg er straks tilbage.
Hvor er jeg?
Et sted, vi ikke kender.
Jeg ved ikke engang, om det er Britannia.
Lancelot!
Hvad var meningen med at jage den taber?
Vi havde allerede vundet slaget.
Det er ikke nok!
Vi må få ham til at sværge, at han aldrig vil gøre sådan noget igen!
Tristan!
Der er tegn på deres kamp overalt.
Hvad kan der være sket?
Escanor. Er du her også?
Escanor?
Hvad er der sket her?
Kaptajn! Kan han tale?
Hvor blev Tristan af?
Jeg forstår ikke, hvad du siger.
Hvad er det?
Tristan jagtede en skægget mand
og forsvandt i en slags tåge?
Han siger, Tristan er sammen med en anden dreng på samme alder.
Han må være efter Deathpierce.
Deathpierce?
Han bar nag til alle de andre klaner.
Når man ser på det hele, må man antage, at han står bag det hele.
Men hvem kan denne dreng på samme alder som Tristan være?
Min dreng.
Lancelot?
Hvorfor skulle han være her?
Ban, ved du noget?
Jeg har også mit eget liv.
Det er nok rimeligt at antage,
at tågen var en revne, der blev revet op af magi, der fører til en anden dimension.
Det var dig, der forbandede mig!
Elizabeth!
Det er min hellige pligt
at udslette gudinden Elizabeth!
Hvad i alverden?
Jeg har måske sovet,
men du gjorde klogt i at overrumple mig før.
Men jeg falder ikke for det samme trick to gange.
Ikke efter min søn udsatte sig selv for fare for at redde mig!
Lad der blive lys.
Han blev til en flok dæmoner!
Hvad sker der?
Tag det roligt! Vi vil ikke gøre jer fortræd.
Den Hellige Krig er forbi nu.
Det er sandt.
I kan nyde et fredeligt liv, mens alle fem klaner lever i harmoni.
Hvad?
De er taget afsted.
Kaptajn.
Hvad sagde de?
At de ikke kan slutte fred med mennesker.
Det var et menneske, der fangede dæmoner, kæmper og alfer,
og forvandlede dem til det monstrum, vi så.
Det er den samme kraft...
Den samme kraft?
Hvad snakker du om?
Hvad har Tristan og Lancelot rodet sig ud i?
Jeg kan ikke lade de ord gå ustraffet hen!
Siger du, at du er retfærdig, mens jeg er ond?
Han kunne bare have holdt sig skjult. Du gjorde ham nok for vred.
Det var ikke det, jeg sagde!
Men at du hader andre klaner af selviske årsager,
er forkert!
Så jeg skulle have accepteret Denzels død
og affejet den?
Og acceptere, at vores kærlighed til Denzel blev udnyttet?
Jeg får en sær fornemmelse fra ham.
Ja.
Jeg giver aldrig slip...
...på dette nag!
Denne sære følelse kommer ikke fra ham!
Staven?
Hævnen...
...vil blive min!
Sker det her virkelig?
Eller er jeg i et mareridt?
Virkelighed eller mareridt, dræb eller bliv dræbt nu!
Ja!
Stå ikke bare der!
Idiot.
Jeg siger jo, du skal gå hele vejen!
Men...
Se på mig!
Hold da op!
Velbekomme!
Kom med mig!
Hvad laver du?
Hen til den klippe!
Kan du købe mig noget tid?
Stjerneskud!
Tag den!
Fik vi ham?
Pokkers! Ikke endnu!
Jeg har jo sagt det!
Vi kan ikke slå ham, før du virkelig giver slip.
Lancelot!
Det kan ikke passe...
Tristan!
Hvad er der galt, Elizabeth?
Jeg sagde, du ikke skulle bekymre dig.
Han er vores dreng, ikke?
Men alligevel...
Han er sammen med Lancelot, så vi kan tage det roligt.
Ikke, Ban?
Jo, det tror jeg.
Tror du? Han er din søn.
Han har altid virket tøvende med at kæmpe.
Eller rettere sagt
han er bange for, at det blod, han bærer, vil tage over og løbe løbsk.
- Dæmonblodet? - Ja.
Det vidste jeg godt.
Det begyndte på hans tiårs fødselsdag, da han trænede med Lancelot,
og han gik bersærk og sårede ham, ikke?
Jeg var altid klar til at stoppe ham med livet som indsats, hvis han løb løbsk.
Men det tragiske er,
at jeg tror ikke, han har stolet på, at jeg ville gøre det.
Det er ikke det, han...
Hvis jeg må sige noget,
tror jeg, jeg kan give dig indsigt.
Gowther...
Hvorfor er hans hud så hård?
Hvad nu?
Hvad gør jeg?
Jeg har ikke en chance.
Han er for stærk!
Der er ingen tvivl om, at jeg skal dø her.
Men alligevel...
Jeg kan mærke alt blodet i min krop koge.
Mit hjerte...
Det hamrer hårdere og hårdere!
Lancelot er her ikke længere.
Ja... Der er ingen andre her.
Kun mig og dette bæst.
Det er løgn! De er stadig i live!
Hvad fanden gør jeg nu?
Hvor skuffende.
Og du har klaret dig så godt indtil nu.
De er ikke mennesker.
De har ikke samme frie vilje eller livskraft som mennesker.
Med andre ord
er de tomme skaller i menneskeform.
Lancelot! Du er i live!
Se. Han nyder deres skrig.
Tal om at være syg og forskruet.
Så tænk ikke på dem.
Bare tag dig sammen!
Hvorfor er du så desperat efter, at jeg gør det her?
Nu hvor vi er genforenet, vil jeg lægge fortiden bag os.
Fortiden?
Du mener, da jeg gav dig ar?
Nemlig.
Jeg ville kæmpe videre dengang.
Hvad?
-Det var de andre, der stoppede det. - Lad mig være! Jeg er okay.
Men det, der virkelig gjorde mig vred, var bagefter.
Da jeg sagde, jeg ville gå en omgang til, hvad sagde du så?
Jeg vil ikke skade dig!
Du sagde, jeg skulle glemme det, fordi jeg ikke kunne slå dig!
Det var ikke det, jeg...
Hold kæft.
Beklager, men jeg har ingen intentioner om at tabe.
Ikke dengang.
Og ikke nu!
Vil du ikke have, at jeg bliver fanget?
Hvor vover du at tale sådan til mig!
Jeg mener det.
Jeg er ligeglad med, hvor farlig du er.
For jeg smadrer dig ned i jorden, hvis jeg skal!
Giv alt, hvad du har!
Jeg håber ikke, du fortryder det.
Jeg stoler på dig, Lancelot.
Det ved jeg.
Tristan har brug for en, der kan styre den side af sig selv, han ikke kan.
- Det giver mening, men... - Ja.
Kan kaptajnen ikke gøre det?
En skønne dag kommer den dag,
hvor ungen skal flyve fra reden.
Tristan bliver aldrig et barn for altid.
Og det er han klar over på sin egen måde.
Tristan har brug for
en Ban til sin Kaptajn, og folk som dem, du har.
Lysende vej.
LYSENDE VEJ
Du er godt nok sær...
Du besvimede med et smil på læben.
Det ser ud til, at den tingest var nøglen til alt det her.
Der burde ikke være andre klaner i verden end mennesker.
De tog nogen, jeg holdt af, sammen med min stolthed.
Det kan jeg aldrig tilgive dem for!
Jeg forstår, hvordan du har det.
Jeg har det på samme måde.
Du er...
Vi deler det samme ideal.
Så som vandrere på samme vej
giver jeg dig denne gave.
Dette fragment af Kaos kan opfylde alle dine ønsker.
Det er storslået!
Jeg er dig evigt taknemmelig,
Kong Arthur!
Det er tre.
- Tristan! - Tristan!
Han sover vist.
Den pokkers dreng...
Gudskelov!
Hvad i alverden kan der være sket?
Deathpierce.
Så han er gerningsmanden.
Mor? Hvor er jeg?
Tristan er vågnet!
Hej! Mor!
Far!
Far, undskyld...
Godt gået, Tristan.
Far!
Dit tøj er revet i stykker.
Tak.
Hvad? Hvor er Lancelot?
Lancelot!
Pas godt på Lance,
ikke, Jericho?
Endnu en børnepasningstur, hvad?
Helt ærligt.
Der er ingen fremskridt i hverken forælder eller barn.
Tekster af: Toke Lasvill-Andersen