Mi a fenét művel?
Te!
Gondolom, a nyilak nem annyira jók egy ekkora szörny ellen.
Fuss! Esélyed sincs ellene!
Nincs esélyem?
Mit tudsz te rólam?
Mi?
Te...
Ez nem lehet!
Lancelot?
A HÉT FŐBŰNÖS: EDINBURGH HARAGJA – 2. RÉSZ
Lancelot...
Végig te voltál?
Mi történt velünk?
Az utolsó emlékem annak az embernek a bűbája.
Mi folyik itt? Óriások?
És démonok?
Valaki ezekből hozhatta létre ezt a szörnyet.
A másikat meg tündérekből kreálta.
Köszönjük! Megmentettetek!
Hálát kell adnunk nektek, emberek!
Nektek köszönhetjük az életünket.
Megtarthatjátok a hálátokat. Egyszerűen így alakult.
Csak tűnjetek innen, mielőtt újra elkapnak benneteket!
Úgy tűnik, az embereket kivéve minden fajt üldöznek.
Így lenne?
Jól van. Nem feledjük a jóságotokat, emberek.
Egyszer még megháláljuk.
Mondtam, hogy nem kell...
Értem.
Tehát nem az embereket akarják?
Ezért változtál tündérré, hogy célponttá válj.
Már el is felejtettem, hogy anyád a Tündérkirálynő.
Lancelot...
Az én hibám, hogy...
Hé, Tristan!
Így üdvözlöd a régi barátodat?
A szüleink egymás barátai.
Attól még mi nem vagyunk azok.
Attól még nincs jogod megütni!
Méghozzá jó erősen! Ez fájt!
A fájdalom az élet része.
Ha nem mentettelek volna meg, most halott lennél.
Miért fagytál le?
Mi?
Miért fogtad vissza magad?
Ahogy korábban is.
Néha...
megijedek magamtól.
Mintha nem lennék önmagam.
Mindegy, ezt úgysem értenéd.
Pontosan!
Mit tudsz te rólam?
Semmit.
Nem is akarok, te idióta.
Mi?
Nem érdekel, ha azt akarod, hogy megöljenek.
De mi lesz anyáddal?
Nem azt mondtad, hogy bajban van?
Nincs semmi bajom az anyáddal.
És jó barátja az én anyámnak.
Lement a lázad!
És már nem is olyan sápadt!
Úgy tűnik, használt a gyógyszered, Király!
Az ősi elixír, amit csak a tündérek ismernek...
Egy szent fák tetején növekő virág ritka nektárja.
- Add ide! - Nem.
De attól tartok, mást nem tehetek.
Az átoknak csak egy részét sikerült feloldani.
Az átok magja még Elizabeth királynő elméjében lakozik.
Ha egy pillanatra el tudnánk távolítani,
biztosan meg tudná magát gyógyítani.
Kapitány!
Van valami ötlete, ki tehette ezt?
Van.
De sok mindenkire gyanakszom, nem tudom, hol kezdjem.
Igen. Érthető.
És hol van Tristan?
Nem láttam. Történt valami?
Igen...
Miután nem tudta megtörni az anyjára vetett átkot,
hirtelen elrohant és azóta nem láttuk.
Biztos túl sok volt neki.
Ne... Vajon rátalált az átok eredetére?
Bárcsak Elizabeth jobban lenne!
Diane!
Elhasználtad az össze Minimál Pirulát, amit Merlin adott?
Igen, kifogytam.
Sok helyzetben szükség volt rá.
Gowther, nem kell itt kint ácsorognod, hogy szórakoztass.
Sajnos...
az átok nem az én szakterületem.
Mélyen az elméjében van,
és nem tudok rajta segíteni.
Én sem tudok segíteni a barátaimon.
De a Kapitánynak és Tristannak még nehezebb lehet.
Tristanból jó ember lett?
Bizony.
Jószívű, mint az anyja,
és erős, mint az apja.
De egyvalami hiányzik belőle, mégpedig...
Diane! Gowther!
Ó, Kapitány!
Elizabeth?
- Gowther! - Igen?
Kövesd Tristan bűbájának nyomát!
Értettem.
Derítsd ki a legpontosabb irányt és távolságot!
És Diane!
Ideje elővenni a régi trükködet.
Régi trükköt?
Tudod,
ha annyira tartasz a harctól,
miért jöttél ide egyedül?
Miért nem bíztad ezt az egészet az öregedre?
Nem mintha egy legendás lovagrend vezetője lenne.
Lehet.
Ha elmondtam volna Apának, amit Anya szívében láttam,
az is elég lett volna.
Könnyedén meg tudta volna menteni.
Csakhogy...
Csakhogy
te akartad megmenteni anyádat, ezért egyedül menekültél el a kastélyból?
Igen!
Honnan tudtad?
Mert pontosan tudom, mire gondolsz, úgy, mint régen.
Hát, velem ellentétben te sokat változtál.
Lancelot?
Mi? Nézzek a kastélyra?
Kihez beszélsz?
Hé!
A francba! Mekkora felhajtás
két nyavalyás gyerekért!
Hé, túl sokan vannak!
Visszavonulunk.
Gyere, Escanor!
Hé!
Itt jövök!
Nem fordulok vissza, ha már ilyen közel vagyok.
Kiderítem, ki átkozta el Anyát!
Ugorj, Escanor!
Mi? Ez nem lehet!
Ez hihetetlen!
Én... repülök?
Nem repülsz, te bohóc!
Te vagy az, Lancelot?
Gondolkozz, nem mehetsz csak úgy neki egy ekkora seregnek!
Tarts ki, Lancelot!
Mit csinálnak ezek?
Komolyan...
Micsoda két igényes herceg!
Magasabbra! Nem megy magasabbra?
Ha nem téged és az átkozott lovadat cipelném!
Nem jó!
Mi történt?
Jégtábla a levegőben...
Nem, ez...
egy jéghíd!
Hihetetlen! Ezt te csináltad, Lancelot?
Menjünk a kastélyba, és intézzük el a gonoszság eredetét!
Értettem!
A francba! Még egy az adósságaim listáján.
Teljes Hárítás!
Még egy kicsit!
Törj át rajta!
Sajnálom.
Mekkora veszélynek teszed ki magad miattam...
- Hé! Jaj! - Ki mondta, hogy miattad?
Így is, úgy is ebbe a kastélyba készültem.
Csak én okosabban tettem volna.
Lancelot!
Te is azért jöttél, hogy megments valakit?
Miért jöttem volna ugyanazzal a céllal, mint te?
Akkor miért?
Szórakozásból.
Mi?
Nahát, milyen bátor és kalandvágyó srácok vagytok ti!
Üdv Edinburgh kastélyában, az otthonomban,
a Liones királyság Tristanja
és a Benwick királyság Lancelotja.
Elnézést!
Még be sem mutatkoztam.
Én vagyok Új Edinburgh királya,
Deathpierce.
Más szóval,
te vagy, aki a szálakat mozgatja?
Ez...
Vedd le Anyáról az átkodat!
Ne aggódj!
A szüleid megkapják majd a földi maradványaidat.
Miért állsz az utamba?
Nem figyelsz?
Nyilván azért, mert ő áll az egész mögött.
Szóval, te tetted ezt vele.
Miért bántod az anyámat?
Nem csak az anyád szenved.
Remélem, az apád,
látva anyád fájdalmas halálát, amit nem tud megakadályozni,
még jobban szenved!
Miért tennél ilyet?
Volt egyszer egy férfi, akinek hála tartoztam valahova,
és bevezetett a Szent Lovagok világába.
De hidegvérrel lesújtott rá egy démon,
ami mintha a semmiből tűnt volna elő.
Majd bosszúvágytól vezérelve bábú lettem
egy istennő markában.
Kizárt, hogy Anyáról és Apáról beszélj!
Nem, nem róluk.
Hallottam már erről a meséről.
Nem ez a Démon és Istennő nem halt meg a legutóbbi Szent Háborúban?
De igen! Már nem léteznek, akik ellen bosszút kellene állnom.
Ezért nem nyugszom, amíg a klánjaik vezetői,
Meliodas és Elizabeth,
meg nem fizetnek...
Másokon vezetnéd le a dühöd.
Te kis nyavalyás!
Te fizetsz meg.
Azonnal vedd le az átkot Anyáról!
Az anyádtól örökölt istennő mágia, mi?
Nem rossz.
Sőt, a korodhoz képest igen dicséretes.
Nem értem!
Hirtelen lelassult.
De rajtam nem fog ki.
Most meg eltérítette!
Teljesen hatástalanította őket...
Ne is reménykedjetek benne, hogy legyőztök!
Már rájöttem.
Mire?
A varázserőddel csökkenteni tudod az ellenfeled varázstámadásának
intenzitását, sebességét és magasságát. Jól mondom?
Ami azt jelenti, hogy a fizikai támadás ellen semmit sem tehetsz!
Pimasz kölyök!
Nem hiszem el, hogy ilyen hamar rájött, hogyan működik a Melódiám!
Tristan!
Míg a vén szivar velem van elfoglalva, nem tehet semmit a varázserőd ellen!
Ha ez az izé felelős anyád átkáért,
most hatástalanítsd!
Rendben! Itt jövök!
Ragyogó Csillag!
Nem adom fel egykönnyen!
Megmentem Anyát!
Lehetetlen!
Hogy lehet egy ilyen kis törpe ilyen kemény?
Pusztán a kezével!
Lancelot, Ban király fia!
Miért állsz az utunkba?
Miben mesterkedsz?
Az embertársak ne harcoljanak egymás ellen!
Én csak a többi klánt vetem meg.
Másutt nem csaptam le,
csak a tündérek és óriások erdeiben és falvaiban,
és csak az istennők és démonok szörnytársait támadtam!
Szeretném, ha megértenéd.
Te és én rokonok vagyunk.
Én csak csak az embereknek akarok egy világot létrehozni,
csakis az embereknek!
Nem vagyok sem ember, sem tündér.
Deathpierce király!
Hogy merészeled?
Francba!
Átkozott gyermek!
Már megint!
Ha nem fejezem be gyorsan,
megint elvesztem önmagam!
Ha egyszer harcolnod kell, hogy segíts valakin,
mit fogsz majd tenni?
Rendben!
Anyát jöttem megmenteni!
Bármi is lesz velem...
De mi lesz vele?
Nem hagyhatom, hogy újra megjárja...
Hadd lássam!!
Mutasd meg az igazi éned, akitől annyira félsz!
És csak hogy tudd, miattam nem kell aggódnod.
Tudod te, hogy mit beszélsz?
Rajta, csináld már!
Nem akarsz segíteni anyádon?
Ne éljétek bele magatokat, pimasz kis fráterek!
Jobb dolgom is van, mint titeket pesztrálni.
Tökéletes ellenfelek lesznek számodra.
Hát ez irányítja őket!
Ezzel időt nyerünk!
Bolond vagy te!
Lancelot!
Se nem ember, se nem tündér, mi?
Ez érdekes.
Gondolom, nem baj, ha megnézzük, mivé alakulsz át.
Bár kétlem, hogy hasznodat venném.
A fenébe!
Rám nem hat a mágiád.
A Pokoltűz?
Nem csak az istennők erejével rendelkezik.
Bújj el!
Jó!
Még mindig bizonytalan.
Utoljára még ámíthatjátok magatokat,
hogy győzhettek.
A kastély körül több tízezer Üres gyülekezik!
Ne gondoljátok, hogy élve megússzátok,
taknyosok!
Igaza van. Esélyünk sincs egy ekkora sereg ellen.
Úgy tűnik, megérkeztünk, de hol vagyunk?
A cél 366 méterre van előttünk.
Biztos, hogy Tristan Edinburgh várában van?
Egész biztos. Érzem a varázsereje sugárzását a vár felől.
Ez nem lehet!
Milyen hatalmas varázserő!
A Hét Főbűn!
Apám? Hogyan?
Mi? Mi van ezekkel a fickókkal?
Üresek!
Égessétek porrá őket, most azonnal!
Apám!
Teljes Hárítás!
TELJES HÁRÍTÁS
Oké!
Úgy tűnik, Diane-nek hála, időben ideértünk.
Lássuk!
Bámulatos az ereje és a pontossága, mint mindig.
Igen.
Gondolom, egyszer már kipróbálta, nem?
Bár nem emlékszem, mikor.
Tizenöt éve.
Amikor Hendrickson elrabolta Elizabethet.
Ja, igen!
Ha nem csal az emlékezetem, jól megdolgoztatta a mestert.
Elképesztő!
Már meséltek róla,
de nem tudtam, hogy Apa és társai ilyen erősek.
Mit keres itt az öregem?
Tudom, kinek a műve ez a jéghíd.
Ami azt jelenti, hogy az én lurkóm is itt van.
Az nem lehet...
Egy szempillantás alatt
elpusztítani egy ekkora sereget!
Azt akarod mondani,
hogy ezek ellen az eleven rémálmok ellen harcoltunk?
Attól tartok,
az alattomos támadásod kudarcba fulladt.
Kapitány!
Ó, itt vannak!
Úgy látom, itt elszabadult a pokol.
Mi történt itt?
Kezdjük az elején! Valami történt, Kapitány!
Tessék, Kapitány!
Meliodas!
Elizabeth! Megszűnt az átok?
Igen!
Hála az égnek!
Meliodas...
Ne csinálj ilyet előtte...
- Semmit sem változott. - Meliodas!
Annyira megkönnyebbültem!
A fiunk volt. Tristan megmentett.
Amikor megtört az átok,
éreztem a varázserejét.
Tényleg?
Anya! Apa!
Anya újra a régi!
Örömmel hallom.
Nem...
Ez nem lehet igaz!
Jaj.
De mi lett volna velünk, ha nem jelennek meg?
Legalább láttunk egy igazi Teljes Hárítást.
Lenyűgöző volt.
Mindegy.
Jobb, mint a „Tejes Hárításom”, nem?
Figyelj, Lancelot!
Miért mondtad azt az előbb?
Mert egyébként egész nap
ott álltál volna tétlenül.
De elveszíthettem volna a kontrollt,
és megsebezhettelek volna, mint amikor kicsik voltunk.
Vagy még annál is rosszabb.
Tényleg az agyamra mész, tudod?
Mi? Miért?
Csak rád gondoltam!
Megint kezded.
El akar menekülni!
Milyen kellemetlen! Amint baj van, elfut.
Kínos ezt látni.
- Állj! - Hé!
Escanor! Semmi baj! Ígérem, máris visszajövök!
Hol vagyok?
Egy olyan helyen, amit nem ismerünk.
Az sem biztos, hogy Britanniában.
Lancelot!
Mi értelme volt azt a lúzert üldözni?
Már úgyis nyertünk.
Az nem elég!
Esküdjön meg, hogy soha többé nem tesz ilyet!
Tristan!
Mindenütt a csatájuk nyomai.
Mi történhetett?
Escanor! Te is itt vagy?
Escanor!
Mi történt itt?
Kapitány! Tud beszélni?
Jól van, hová ment Tristan?
Nem értem, amit mondasz.
Mi az?
Tristan egy szakállas férfi után futott,
és eltűnt valami ködben?
Azt mondja, Tristan egy vele egykorú fiúval van.
Deathpierce nyomába eredhetett.
Deathpierce?
Minden más klánra megharagudott.
Ha belegondolok, esélyes, hogy ő áll az egész mögött.
De ki lehet ez a fiú, aki Tristannal egyidős?
A fiam.
Lancelot?
Mit keresne itt?
Ban, te tudsz valamit?
Tudod, nekem is van egy életem.
Joggal feltételezhetjük,
hogy ez a köd egy varázshasadék, ami egy másik dimenzióba vezet.
Te átkoztál meg!
Elizabeth!
Szent kötelességem,
hogy megsemmisítsem Elizabeth istennőt!
Mi a fene?
Lehet, hogy aludtam,
de jól tetted, hogy megleptél.
Kétszer nem dőlök be egy trükknek.
Miután a fiam ekkora veszélybe sodorta magát, hogy megmentsen!
Legyen világosság!
Démonokká változott!
Mi folyik itt?
Nyugalom! Nem akarunk benneteket bántani.
A Szent Háborúnak vége.
Úgy van.
Békében élhettek mind az öt klánnal harmóniában.
Ez mi?
Elmentek.
Kapitány!
Mit mondtak?
Hogy nem köthetnek békét az emberekkel.
Egy ember fogta be a démonokat, óriásokat és tündéreket,
és szörnyeteggé változtatta őket.
Ugyanaz az erő...
Ugyanaz az erő?
Miről beszélsz?
Mibe keveredett Tristan és Lancelot?
Nem hagyhatom e szavakat büntetlenül!
Azt akarod mondani, hogy te igazságos vagy, én meg gonosz?
El is bujdokolhatott volna. Gondolom, jól felhúztad.
Nem ezt mondtam!
De önző okokból más klánokat gyűlölni
nem helyes!
El kellett volna tehát fogadnom Denzel halálát,
és nem törődni vele, mi?
És elfogadni, hogy a Denzel iránti szeretetünkkel visszaéltek?
Fura érzésem van vele kapcsolatban.
Igen.
Sosem engedem el
ezt a haragot!
Ez a furcsa érzés nem miatta van!
A pálca?
Bosszút...
állok!
Ez most komoly?
Vagy ez egy rémálom?
Valóság vagy rémálom, vagy ölsz, vagy téged ölnek meg!
Igen!
Mit ácsorogsz ott?
Idióta!
Hányszor mondjam, hogy adj bele mindent?
De...
Ezt nézd!
Hűha!
Parancsolj!
Utánam!
Mit csinálsz?
Irány a szikla!
Nyernél nekem egy kis időt?
Mennykő!
Nesze neked!
Sikerült?
A francba! Még nem!
Hányszor mondjam?
Nem győzhetjük le, amíg nem adsz bele mindent.
Lancelot!
Ez nem lehet...
Tristan!
Mi a baj, Elizabeth?
Mondtam, hogy ne aggódj!
Ő a mi fiunk, emlékszel?
De akkor is...
Lancelot is vele van. Nem kell aggódnunk.
Igaz, Ban?
Igen, végül is.
Végül is? A te fiad.
Mindig is vonakodott a harctól.
Vagyis attól fél,
hogy a vér, amit magában hordoz, eluralkodik rajta.
- A démonvér? - Igen.
Tudtam róla.
A tizedik születésnapján kezdődött, amikor Lancelottal edzett.
Elragadta a hév, és megsebesítette.
Mindig is kész lettem volna leállítani, még ha bele is haltam volna.
Az a szomorú,
hogy szerintem sosem hitt bennem, hogy megtenném.
Nem ezt...
Ha megengeditek,
némi magyarázatot nyújthatok.
Gowther.
Hogyhogy ilyen erős a bőre?
És most?
Mit tegyek?
Semmi esélyem.
Túl erős!
Semmi kétség, hogy itt halok meg.
És mégis...
érzem, ahogy forr a vér a testemben!
A szívem...
egyre hevesebben ver!
Lancelot már nincs itt.
Igen... Nincs már itt senki!
Senki, csak én és ez a szörnyeteg.
Kizárt! Még életben vannak!
Most mi a fenét csináljak!
Micsoda csalódás!
Olyan jól csináltad egészen mostanáig.
Ezek nem emberek.
Nincs szabad akaratuk, vagy életerejük, mint az embereknek.
Más szóval,
ember formájú üres héjak.
Lancelot! Te életben vagy!
Figyeld! Élvezi, ahogy sikítanak.
Beteg és torz.
Ne is törődj velük!
Gyorsan szedd össze magad!
Miért akarod ennyire, hogy megtegyem?
Most, hogy újra együtt vagyunk, fátylat borítanék a múltra.
A múltra?
Amikor megsebeztem az arcod?
Pontosan.
Vissza akartalak támadni.
Mi?
- A többiek fogtak vissza. - Hagyj! Jól vagyok.
De ami utána történt, az dühített fel igazán.
Amikor mondtam, hogy folytassuk, mit mondtál?
Nem akarlak bántani!
Valójában azt mondtad, felejtsem el, mert úgysem tudlak legyőzni!
De én nem ezt...
Hallgass!
Sajnálom, de nem vagyok vesztes.
Akkor sem voltam.
Most sem leszek!
Nem akarod, hogy megjárjam?
Ne merészelj így beszélni velem!
Halálosan komolyan mondom.
Nem érdekel, mennyire vagy veszélyes.
Mert, ha kell, porrá zúzlak!
Adj bele mindent!
Remélem, nem bánod meg.
Bízom benned, Lancelot.
Tudom.
Tristannak kell valaki, aki irányítani tudja azt az oldalát, amit ő nem.
- Értem, de... - Rendben.
A Kapitány nem lenne jó?
Eljön a nap,
amikor a fióka kirepül a fészekből.
Tristan nem lesz örökké gyerek.
A maga módján ezzel ő is tisztában van.
Tristannak most olyanokra van szüksége,
mint amilyen Ban a Kapitánynak, és az embereitekhez hasonlókra.
Fényösvény!
FÉNYÖSVÉNY
Furcsa egy figura vagy.
Mosolyogva ájulsz el.
Úgy tűnik, ez az izé volt mindennek a kulcsa.
Az emberi klánon kívül nem szabadna más klánnak lennie ezen a világon.
Elvettek tőlem egy számomra fontos embert, a büszkeségemmel együtt.
Ezt sosem bocsátom meg nekik!
Megértem, mit érzel.
Én is így vagyok ezzel.
Te...
Közös az elképzelésünk.
És mivel ugyanazon az úton járunk,
átadom ezt az ajándékot.
A Káosznak ez a töredéke képes minden kívánságodat valóra váltani.
Ez csodálatos!
Hogy köszönhetném ezt meg?
Arthur király!
Ez a harmadik.
- Tristan! - Tristan!
Úgy tűnik, alszik.
Átkozott kölyök...
Hála az égnek!
Mi a fene történhetett?
Deathpierce.
Tehát ő a tettes.
Anya? Hol vagyok?
Tristan magához tért!
Hé! Anya!
Apa!
Apa, sajnálom...
Csak így tovább, Tristan!
Apa!
Oda a ruhád!
Köszönöm.
Mi? Hol van Lancelot?
Lancelot!
Vigyázz Lance-ra,
jó, Jericho?
Egy újabb bébiszitterkedős út, mi?
Komolyan...
Se szülő, se gyerek nem változik.
A feliratot fordította: Urbán Zsuzsa