‫בעונה שעברה של "בוש"...‬
‫על השולחן שלי בעבודה,‬
‫יש לי תמונות של שלוש נשים צעירות.‬
‫לא זיהו אותן עד כה.‬
‫לא פענחו את הרצח שלהן עד כה.‬
‫למה אתה שומר אותן?‬
‫- את התמונות? - כדי שיזכירו לי.‬
‫שכולם חשובים, או שאיש לא חשוב.‬
‫בלש, כשירית במר פלורס והרגת אותו, האם זו לא הייתה למעשה נקמה במות אמך?‬
‫- התנגדות. - יש לך חתיכת חוצפה.‬
‫נתראה, בלש.‬
‫קרוב לוודאי שבבית המשפט.‬
‫בחורים כמוך אף פעם לא מפסיקים לדרוך על הזין של עצמם.‬
‫בורדרס טען מההתחלה שהמשטרה עיוותה את הראיות.‬
‫אין לזה בסיס. אלה זיבולים.‬
‫- מעולם לא שתלתי ראיות. - אני מאמינה לך.‬
‫- אז זה "כן"? - איך לא אקבל אותך כלקוח?‬
‫זה טעים מדי.‬
‫אתה כמו חתול רחוב. אתה לא בוטח באף אחד.‬
‫את לוקחת יותר מדי סיכונים.‬
‫קורצנו מאותו החומר, אתה ואני. אנחנו עושים מה שחייבים.‬
‫צ'נדלר מעבידה אותך קשה.‬
‫- סתם עוד מודל בלתי נלאה לחיקוי. - אל תעריצי אותה יותר מדי.‬
‫אסור לי להתפעל מאישה חזקה שממש טובה בעבודה שלה?‬
‫- לנסות לשחרר אשמים, אני מתקשה להתפעל מזה. - לא, הבנתי.‬
‫כשהיא מייצגת אותך, היא בסדר.‬
‫וכשהיא מייצגת כל אדם אחר, היא לא.‬
‫פגוש אותי בכניסה.‬
‫אל תאחר. אני מקווה שאתה מוכן.‬
‫מה שלומה?‬
‫יציב. עדיין קריטי. תרדמת יזומה.‬
‫היא מחזיקה מעמד.‬
‫- היא קשוחה. - נכון.‬
‫תקשיבי, אין דרך קלה להגיד את זה. את בסכנה.‬
‫תחזרו לרכב!‬
‫קדימה!‬
‫אז, מי שכר אותו?‬
‫תראה מי המטרות.‬
‫פרנזן, צ'נדלר, הבת שלי.‬
‫מי ירוויח מהחיסול שלהם?‬
‫קארל רוג'רס.‬
‫אנשי קרנות גידור לא שוכרים רוצחים כדי לחסל עדים.‬
‫מישהו מקרן גידור, קארל רוג'רס,‬
‫הוא שכר מישהו להרוג אותי.‬
‫אני יודע.‬
‫קארל רוג'רס. אתה עצור בחשד לרצח.‬
‫במה את מסתכלת?‬
‫בפורטל בקשות המועמדות למשטרה.‬
‫כולכם עושים דברים בעלי משמעות.‬
‫מה אני עושה בחיי?‬
‫יכול להיות שיתקשרו אליך‬
‫ויבקשו ממך לערוב למועמדת לשירות במשטרה.‬
‫אין בעיה, מי היא?‬
‫אני.‬
‫מאדי.‬
‫ברוכה השבה.‬
‫יש חמישה קורבנות חפים מפשע ואתה מבקש שאוותר?‬
‫לפעמים צריך להתפשר לטובת הכלל.‬
‫שטויות במיץ.‬
‫קח אותו.‬
‫תשאיר אותו אצלך.‬
‫בוש, מי אתה אם אינך נושא תג?‬
‫אני אגלה.‬
‫כדי להיות בלש פרטי ברישיון המדינה,‬
‫עליך להיות בעל ניסיון בפועל בן 6,000 שעות לפחות‬
‫- בעבודות בילוש. יש לך ניסיון כזה? - כן.‬
‫אתה בטוח?‬
‫יותר מ-26 שנים במשטרת לוס אנג'לס נחשבות?‬
‫אדם-77, ממשיך מערבה בראשון.‬
‫אדם-77, מערבה בראשון, מתקרבים לוויגנס.‬
‫צפונה בוויגנס.‬
‫מערבה לטמפל מוויגנס.‬
‫אוויר-12 לניידות קרקע, מחסום בטמפל.‬
‫- שנית, מחסום בטמפל. - אתה עובר!‬
‫אדם-77, קוד שש בטמפל.‬
‫רכב החשודים התנגש. במרדף רגלי! שני גברים לבנים, מכנסיים וחולצות כהות!‬
‫אוויר-12, שוטרים במרדף. מערבה. אלמידה וטמפל.‬
‫שיט.‬
‫אל תזוז, לעזאזל.‬
‫אדם-77, חשוד נעצר.‬
‫השותף שלי נעדר.‬
‫אוויר-12, אתם רואים אותו?‬
‫כל ניידות הולנבק וסנטרל, עמדו בהיכון.‬
‫- אוויר-12? - אוויר-12, האם רואים?‬
‫אדם-77...‬
‫קוד שש עם השותפה שלי.‬
‫טמפל, צפונה מאלמידה, חשוד אחד במעצר.‬
‫- אלוהים... - על מה לעזאזל חשבת?‬
‫- חשבתי... - את לא אמורה לחשוב.‬
‫ואת בטח שלא אמורה להיפרד מהשותף שלך.‬
‫- היו שניים מהם. - מבקשים גיבוי.‬
‫לעולם לא עוזבים את השותף, נשארים איתו.‬
‫- אני אדווח עלייך, טירונית. - מה לעזאזל?‬
‫אתה עצבני כי תפסתי את שלי ושלך ברח.‬
‫יופי של דיבור. אני אדווח גם על זה.‬
‫החשוד הזה? הוא שלי.‬
‫שלך ברח. תביאי את הניידת.‬
‫קדימה.‬
‫קולטריין. קדימה, חמוד.‬
‫קולטריין.‬
‫- לא. - נסה לאחור.‬
‫- לא הולך. - לאחור והפוך.‬
‫- הפוך? - תהפוך את השש לתשע ואת התשע לשש.‬
‫הצלחתי.‬
‫מישהו בא.‬
‫- לא היית צריך לפתוח את תיבת הנגינה. - באמת.‬
‫מה לעזאזל?‬
‫מה הקטע? לא לקחת את האקדח שלך?‬
‫הקטע הוא לא להסתכן בתוספת של שלוש שנים‬
‫לאישומים של פריצה לבית.‬
‫היי, איך הפעלת את המוזיקה?‬
‫התחברתי לאינטרנט האלחוטי, מצאתי רמקול ברשת של הבית.‬
‫מגניב.‬
‫בסיסי.‬
‫- ביבופ? - "בוטנים מלוחים", השיר האהוב עליי. שלך?‬
‫- "לילה בתוניסיה". - כן. גם כן טוב.‬
‫דיזי ובירד, מותק. דיזי ובירד.‬
‫- יש לך עוד משהו בשבילי השבוע? - אני אודיע לך.‬
‫מזומן? בחייך, בוש. מתי תתחבר לתשלומים ב"וונמו"?‬
‫מזומן שייך למאה הקודמת.‬
‫גם אני, אחי.‬
‫גם אני.‬
‫- היי, חבר. - היי, גבר.‬
‫- מה שלומך בימים אלה? - בסדר, דוק.‬
‫טוב. נתראה מחר.‬
‫בוש: מורשת‬
‫בלילה האחרון שלי איתו, החרא מדווח עליי.‬
‫- אתה מאמין? - הדיווח הראשון שלך, נכון?‬
‫כן. עד כה.‬
‫לא הייתי דואג בקשר לזה. כולם נתקלים בבעיה.‬
‫כנראה.‬
‫אם היה לך תיעוד מושלם, הייתי מודאג.‬
‫לומדים מטעויות.‬
‫תיאורטית.‬
‫טוב, לא כולם. אבל את כן, ואת תלמדי.‬
‫כשהיית טירון דיווחו עליך?‬
‫שיט, מאדס, בקושי סיימתי את האקדמיה.‬
‫אמרו שיש לי תחושת בוז עמוקה לסמכות שגובלת בחוסר צייתנות.‬
‫- הם ממש טעו. - נכון?‬
‫למרבה המזל, לעולם לא אצטרך לעבוד איתו שוב.‬
‫- מי החונך החדש שלך? - עוד לא ידוע. הינה הן.‬
‫- בוקר טוב. - בוקר.‬
‫- מאדי. - היי, מישל. מה נשמע?‬
‫- לחוצה. - אז מה אתה חושב?‬
‫לא יודע. התקשרו אליי שאגיע לכאן.‬
‫בתיק בי-איי 926534, המדינה נגד רוג'רס,‬
‫בית המשפט קיבל פתק מנציג חבר המושבעים‬
‫שאחרי ארבע ימים מלאים של דיונים,‬
‫המושבעים הגיעו למבוי סתום, שישה מול שישה.‬
‫לא נותרה לי ברירה אלא להכריז על פסילת משפט.‬
‫שיט.‬
‫פרקליט, אנחנו ביום אפס מתוך 60.‬
‫אני רוצה לקבוע תאריך חדש לקדם-משפט בתוך 30 יום.‬
‫גבירותיי ורבותיי המושבעים, אני מודה לכם על שירותכם.‬
‫הדיון ננעל.‬
‫זה אומר שיהיה משפט חוזר?‬
‫או שהחרא ישתחרר, או שהוא יקבל עסקה טובה.‬
‫- מיס צ'נדלר. - אתה תעמיד אותו למשפט חוזר, נכון?‬
‫- אנו נשקול את האפשרויות שלנו. - איך זאת בכלל שאלה?‬
‫רוג'רס שכר מתנקש שהרג ארבעה אנשים, כולל שופט,‬
‫ירה בי פעמיים והפקיר אותי לגורלי,‬
‫וניסה להרוג את האישה הצעירה ששם,‬
‫שהיא כעת שוטרת במשטרת לוס אנג'לס.‬
‫הפגמים בתיק נחשפו כשהעד המרכזי שלנו חזר בו על דוכן העדים.‬
‫- אלכס... - בלי דץ,‬
‫אנחנו לא יכולים ולא הצלחנו לקשר ישירות בין רוג'רס לבין המתנקש.‬
‫- מישהו הגיע לדץ. - יכול להיות.‬
‫ובהיעדר כל ראיות חדשות, זו עדיין בעיה.‬
‫- אני מבין איך את מרגישה. - אין לך מושג איך אני מרגישה.‬
‫בסדר? בכלל לא.‬
‫מהמשרד יהיו בקשר איתך.‬
‫בואי, אימא. אני אתן לך טרמפ הביתה.‬
‫משטרת לוס אנג'לס תחנת הוליווד‬
‫כפי שאולי שמעתם,‬
‫התבצע רצח לפני שני לילות מחוץ לבית חולים צ'ריטי בהוליווד.‬
‫זה מקרה בעדיפות גבוהה. מחלק שוד ורצח מנהלים את החקירה.‬
‫ד"ר באסו היה גיבור לקהילת חסרי הבית.‬
‫בנושא פחות חשוב,‬
‫המציץ מתאי-טאון משחר לטרף שוב.‬
‫ראו אותו כמה פעמים. שימו לב אליו.‬
‫ולסיום, יש כמה טירוני שלב שני חדשים במשמרת.‬
‫אני בטוח שתחלקו איתם את הניסיון והמומחיות שלכם.‬
‫הרימו יד כשאקרא בשמכם.‬
‫- מדליין בוש. - כאן.‬
‫אדם-79, ואסקז ובוש, ניידת מזרח הוליווד.‬
‫כן, המפקד.‬
‫ורק כתזכורת, בוש,‬
‫ולכם הטירונים האחרים.‬
‫אתם עדיין לא שוטרים.‬
‫אתם עדיין יכולים להיות מודחים אם לא תצייתו לכללים הבסיסיים.‬
‫כמו לא להיפרד מהשותף שלכם.‬
‫- פאולינה קלדרון? - כאן.‬
‫היי, אני בוש.‬
‫תביאי את הציוד שלנו ותפגשי אותי בניידת.‬
‫טוב.‬
‫היכנסי.‬
‫איך הלך?‬
‫האקס שלך שינה את הקוד, אבל הצלחנו. שבי בבקשה.‬
‫- מה אלה? - תיקים ישנים.‬
‫מדי פעם, אני שולח חבילות למדינות זרות‬
‫ומנסה לזהות את שלוש הנשים האלו.‬
‫הן נעדרות?‬
‫מתות. נרצחו.‬
‫רודף אחרי רוחות.‬
‫מישהו צריך לעשות זאת, לא?‬
‫הדברים שלך כאן.‬
‫תודה רבה.‬
‫טבעת הנישואין של סבתא שלי.‬
‫הטבעת שלה והמתכונים שלה.‬
‫אני מודה לך מאוד.‬
‫- כמה אני חייבת לך? - זה על חשבון הבית.‬
‫תגידי לאבא שלך שהוא חייב לי משקה.‬
‫אעשה זאת.‬
‫- תשמרי על עצמך. - תודה.‬
‫ה' בוש חוקר פרטי‬
‫תתקשר אליי בהקדם האפשרי, ג"ס‬
‫- למה התעכבת כל כך? - היה תור.‬
‫תבדקי את הרובה, שיהיה מוכן לסיור.‬
‫קדימה. אנחנו מאחרות.‬
‫לא נורא. בפעם הבאה שיהיה בלי הפוזה.‬
‫- שמעתי על הלילה ההוא. - כמו כולם.‬
‫אל תפריעי לי.‬
‫לא אכפת לי אם את בת של שוטר ואם אביך פענח 1,000 רציחות.‬
‫אם אי פעם תרוצי לבד כשאת איתי,‬
‫זו תהיה הפעם האחרונה שתלבשי את המדים האלה.‬
‫את טירונית. את לא יודעת אפילו מה את לא יודעת.‬
‫אלה חיים ומוות.‬
‫עשי את עבודתך כראוי, או שתצאי מהניידת שלי.‬
‫אני בהמתנה עם פרקליטות המחוז.‬
‫- אני אחזור. - חכה רגע.‬
‫אני מצטערת. הוא לא פנוי.‬
‫תגידי לו שאני פשוט אמשיך להתקשר עד שהוא יהיה פנוי.‬
‫אעביר לו את ההודעה.‬
‫הוא יסגור את התיק ורוג'רס ישתחרר.‬
‫- גם אני אפנה אליו. - המשכנע הגדול.‬
‫תמשיכי להאמין, מותק.‬
‫נהגת להגיד את זה בכיתה כל הזמן.‬
‫שמעת על ד"ר באסו?‬
‫- נורא. - הוא היה גיבור.‬
‫במהלך המגפה הוא הקדיש את עצמו לקהילת דרי הרחוב.‬
‫- אני מבינה שכבר היה מעצר. - דר רחוב.‬
‫- אירוני. - לא, טרגי, זה מה שזה.‬
‫וזה התיק המושלם בשבילך.‬
‫מרטי, אני...‬
‫אני לא מוכנה לחזור עדיין.‬
‫זה בדיוק מה שאת צריכה.‬
‫אני אומר לסנגור הציבורי שאנחנו לוקחים את התיק.‬
‫ועורך הדין הכי טוב שלי יטפל בו.‬
‫איך קוראים לו?‬
‫הרסטאדט. ג'פרי הרסטאדט.‬
‫יש משהו נוסף שאני צריכה לדעת עליו?‬
‫כמה בעיות נפשיות.‬
‫שימוש בסמים?‬
‫סביר להניח.‬
‫מה אתה לא מספר לי?‬
‫הוא הודה.‬
‫בסדר.‬
‫ג'פרי, האם עברת אי פעם כל סוג של טיפול פסיכיאטרי?‬
‫זה לא?‬
‫לא.‬
‫בסדר.‬
‫וג'פרי... ג'פרי?‬
‫האם אמרת לבלש שתקפת את הרופא?‬
‫אני רוצה ללכת הביתה.‬
‫ואיפה הבית?‬
‫את יודעת.‬
‫המדינה נגד ג'פרי הרסטאדט,‬
‫אישום אחד של קוד עונשין 187, רצח.‬
‫סגנית פרקליט המחוז, סוזן סלדנו, בשם המדינה.‬
‫האני צ'נדלר מייצגת את מר הרסטאדט.‬
‫האם ההגנה מוותרת על הקראת התלונה‬
‫וטוענת לחוסר אשמה?‬
‫לא, כבודו. אבל אנחנו מבקשים לדחות את השימוע‬
‫כדי שההגנה תוכל לקבוע הערכה פסיכיאטרית.‬
‫האם נוכל לקבוע תאריך שימוע חדש לעוד 30 יום?‬
‫מאושר. ערבות?‬
‫המדינה מבקשת חריגה בערבות.‬
‫אנחנו לא מבקשים ערבות בתיק הזה.‬
‫האופי הנתעב של הפשע הזה מוכיח כי הנאשם מהווה איום לקהילה.‬
‫אין לו כתובת מגורים והוא בסיכון גבוה לבריחה.‬
‫אין לנו התנגדות בשלב זה.‬
‫- עוד משהו? - לא, תודה, כבודו.‬
‫תודה לך, כבודו.‬
‫- מה זה? - גילוי.‬
‫החקירה. ההודאה של הלקוח שלך.‬
‫- אצפה בה ואתקשר אלייך. - אין צורך.‬
‫- סליחה? - לא תהיה עסקת טיעון בתיק הזה.‬
‫יהיה משפט.‬
‫ברכותיי. את עכשיו עורכת הדין של האיש הכי שנוא בעיר.‬
‫ביל, מה מביא אותך עד לכאן?‬
‫מתנת תודה.‬
‫דניאל מאושרת.‬
‫זה לא היה נחוץ. זה לא היה קשה.‬
‫- אתה מחזיר הרבה מתכונים? - לא. זו הפעם הראשונה שלי.‬
‫אם לא אכפת לך שאני שואל, איך הולך לך?‬
‫אתה מתגעגע לזה?‬
‫אני מתגעגע לתפוס רוצחים.‬
‫אני לא מתגעגע לבולשיט של המחלקה.‬
‫יש לי התיקים הישנים, אני עובד עליהם.‬
‫אני עושה דברים רגילים של חוקר פרטי.‬
‫בדיקות רקע, תצפיות, מעקבים, ילדים שברחו.‬
‫זה טוב יותר מפרישה.‬
‫אני חושב שזה יותר מזה.‬
‫כן? למה?‬
‫זו עדיין שליחות בשבילך.‬
‫כולם נחשבים, או שאף אחד לא נחשב.‬
‫אתה צודק.‬
‫זה לא השתנה.‬
‫משקה זריז?‬
‫נדחה את זה. דניאל מכינה את הנזיד האירי של אימא שלי. הודות לך.‬
‫צריך מתכון בשביל נזיד?‬
‫מרכיב סודי.‬
‫ג'יימסון.‬
‫אתה עדיין בלש טוב.‬
‫- שמור לי קצת. - בהחלט.‬
‫מר קרייטון יקבל אותך עכשיו.‬
‫- הבלש בוש. - מר קרייטון.‬
‫אני חושב שלא נפגשנו אף פעם.‬
‫היית צוות פיקוד, למעלה בעננים.‬
‫אני הייתי ברחוב, תפסתי את הרעים, מצאתי ראיות.‬
‫ובנית לעצמך מוניטין.‬
‫מוטב מאוחר מאשר לעולם לא.‬
‫מישהו החליק את זה מתחת לדלת שלי.‬
‫הייתי צריך להשיג אותך.‬
‫המספר שלך חסוי. זה יוצא דופן עבור חוקר פרטי.‬
‫אני עובד על פה לאוזן.‬
‫- תודה שבאת. - רציתי לראות איך החצי השני חי.‬
‫אתה צריך לדעת מראש,‬
‫שאני לא מעוניין בחלטורת אבטחה תאגידית.‬
‫זה לא מה שאני מציע לך.‬
‫- בבקשה, שב. - אני לא נשאר.‬
‫ראיתי את הנוף. יש לי דברים לעשות.‬
‫יש לנו לקוח שמעוניין לדבר איתך.‬
‫- על מה? - הוא לא רוצה להגיד.‬
‫- תן לו את המספר שלי. - חסוי, זוכר?‬
‫אז תן לי את שלו.‬
‫הוא רוצה להיפגש פנים אל פנים, בביתו.‬
‫- למה אני? - הוא קרא עליך בעיתונים.‬
‫איך קוראים לו?‬
‫ויטני ואנס.‬
‫המיליארדר. הנדסה מתקדמת.‬
‫הוא ישלם לך 10,000 דולר רק כדי לנהל את השיחה.‬
‫שעתיים מתוך היום שלך. עשרת אלפים נקי. בלי תנאים.‬
‫רק כדי להקשיב לו.‬
‫בוא אחריי, בבקשה.‬
‫תקבל את הדברים שלך בחזרה כאשר תלך.‬
‫מר ואנס, מר בוש נמצא כאן.‬
‫מר בוש.‬
‫הייתי עומד ולוחץ את ידך,‬
‫אבל אני לא יכול לעמוד, והיד שלי לא יציבה.‬
‫אל תטריח את עצמך.‬
‫תודה, סלואן. זה יהיה הכול.‬
‫לפני שנתחיל, מר בוש,‬
‫אני צריך שתחתום על הסכם סודיות.‬
‫מה שאספר לך, לא יכול לעזוב את החדר הזה.‬
‫אבא שלי נתן לי את העט הזה.‬
‫הוא עשוי מזהב, מאחד המכרות של סבא רבא שלי.‬
‫מזהב לפלדה ועד תעופה.‬
‫כך המשפחה הזאת עשתה את הונה.‬
‫קדימה, תצטרף אליי. בצד של האוזן הטובה שלי.‬
‫כאשר אין לך הרבה זמן,‬
‫אתה חושב על הזמן שמאחוריך.‬
‫מה אוכל לעשות בשבילך, מר ואנס?‬
‫קיוויתי שתוכל להעניק לאיש זקן קצת שלווה וגאולה.‬
‫איך אעשה את זה?‬
‫כשהייתי בחור צעיר בבית הספר להנדסה באוניברסיטת דרום קליפורניה,‬
‫הכרתי בחורה, שעבדה בחדר האוכל של המכללה.‬
‫התאהבנו.‬
‫זה היה ב-1952.‬
‫ותכננו את החיים שלנו ביחד.‬
‫- מה קרה? - היא נכנסה להיריון.‬
‫וכאשר אבא שלי גילה, לא עמדתי לצידה.‬
‫לא עמדתי על שלי.‬
‫והתחרטתי על כך בכל יום בחיי.‬
‫היא הייתה מקסיקנית.‬
‫הגיעה ממשפחה ענייה.‬
‫הוא לא היה מוכן לזה.‬
‫הוא אמר שהיא רודפת בצע.‬
‫איים להתכחש לי.‬
‫אז נפרדתי ממנה.‬
‫עברתי למכללה אחרת,‬
‫ומעולם לא ראיתי אותה שוב.‬
‫אתה רוצה שאמצא אותה.‬
‫אני רוצה שתגלה מה קרה לה. האם היא בחיים?‬
‫הילד שלי, האם הוא או היא בכלל קיימים?‬
‫אין לי אישה, אין לי ילדים שאני יודע עליהם.‬
‫אין לי למי להוריש את זה.‬
‫אני לא יכול להבטיח לך כלום, מר ואנס. עברו כמעט 70 שנה.‬
‫ויביאנה דוארטה.‬
‫היא גרה בשדרות אורצ'רד, ליד אוניברסיטת קליפורניה.‬
‫את כל שאר הדברים שהצלחתי לזכור הכנסתי למעטפה עם הכסף.‬
‫אני אראה מה אני יכול לגלות.‬
‫אני אחזור אליך.‬
‫רק אליי. לא לאף אחד אחר.‬
‫מיליארדים עומדים על הכף, ואנשים יעשו הכול כדי לעצור אותך.‬
‫מובן.‬
‫איידה, זה מר בוש.‬
‫- איידה היא המזכירה האישית של מר ואנס. - כמעט 40 שנה.‬
‫וואו, 40 שנה. את בטח יודעת איפה הגופות קבורות.‬
‫מר ואנס חולה מאוד.‬
‫הוא שברירי יותר ממה שהוא נראה. הלב שלו.‬
‫לא היינו רוצים לראות שמנצלים אותו בימיו האחרונים.‬
‫אני מדווח רק למר ואנס. אקח את הדברים שלי ואלך.‬
‫תצטרך לעבור שוב דרך גלאי המתכות.‬
‫למקרה שגנבתי את עט הזהב של סבא רבא?‬
‫- מבקרים לעיתים קרובות לוקחים מזכרות. - אני בטוח.‬
‫אני שונאת את הדבר הזה. זה כל כך כבד בסוף היום.‬
‫זה ממש מעצבן כשצריך להשתין.‬
‫אם גברים היו מתמודדים עם החרא הזה,‬
‫זה היה נפתר לפני זמן רב.‬
‫- איך הולך עם החונך החדש שלך? - הוא בסדר.‬
‫קצת יותר מדי ידידותי.‬
‫אצטרך לבשר לו שאני משחקת עבור הקבוצה השנייה.‬
‫- הוא יקבל לא כתשובה? - כדאי לו.‬
‫אם הוא ישלח אליי ידיים, הוא יתחרט על זה.‬
‫- פאולינה. - מאדי.‬
‫אני זוכרת אותך מהאקדמיה. לא דיברנו.‬
‫כן, חשבתי שאת נראית מוכרת.‬
‫איך הולך לך? איך החונכת שלך?‬
‫ואסקז? בהחלט קשוחה.‬
‫תחזיקי מעמד. שמעתי שהיא קשוחה אבל הוגנת.‬
‫וכשהיא סומכת עלייך, היא אפילו נותנת לך לנהוג.‬
‫כמה זמן אתה גר שם?‬
‫אני לא יודע.‬
‫איפה היית אתמול בלילה?‬
‫אני באמת לא זוכר.‬
‫- ראית את ד"ר באסו יוצא מבית החולים? - לא.‬
‫אמרת ששמעת את ד"ר באסו מדבר עם השכן שלך כשהוא עבר לידך.‬
‫- לא אמרתי את זה. - עקבת אחרי הרופא!‬
‫קולטריין.‬
‫לעזאזל.‬
‫- כן. - אבא, הרגשת את זה?‬
‫קצת. את?‬
‫כן. לא עניין גדול.‬
‫משהו נשבר?‬
‫רק חוט המחשבה שלי. איך היה היום שלך?‬
‫חלק כמו זכוכית.‬
‫החונכת החדשה?‬
‫אנחנו מסתדרות כמו עוף וופלים.‬
‫אתה בטוח שאתה בסדר? אתה נשמע קצת לא מרוכז.‬
‫אני בסדר גמור. בסדר ג.‬
‫אני בסדר גמור.‬
‫הכתובת של ויביאנה בשנת 1952, שדרת אורצ'רד 667, לוס אנג'לס, קליפורניה‬
‫אורצ'רד, שדרת 600 מערב‬
‫בסדר. תודה, בלש.‬
‫בלש - משטרת לוס אנג'לס 2997 - בדימוס‬
‫אפשר לעזור לך?‬
‫כן, בבקשה.‬
‫אני מנסה למצוא תעודת פטירה.‬
‫- שם? - ויביאנה דוארטה.‬
‫- מתי היא מתה? - אני לא יודע.‬
‫אני אפילו לא בטוח אם היא מתה.‬
‫תאריך לידה?‬
‫אני מנחש שכנראה‬
‫אי שם בסביבות 1937-1936.‬
‫קליפורניה?‬
‫סביר יותר שמקסיקו.‬
‫פרמטרים אחרים שאתה יכול לתת לי? תעזור לי, בלש.‬
‫היא הייתה בחיים, והתגוררה בלוס אנג'לס ב-1952.‬
‫אולי נוכל להתחיל שם ונתקדם הלאה?‬
‫אולי נוכל. מייד אחזור.‬
‫תודה.‬
‫בית המשפט העליון בלוס אנג'לס בית המשפט קלרה שורטרידג' פולץ‬
‫סכיזופרניה קטטונית.‬
‫איך יתבטא המצב הזה‬
‫בחיי היום יום של ג'פרי הרסטאדט ללא טיפול?‬
‫התנהגות אנטי-חברתית, פחד, תחושה של איום בכל עת.‬
‫דחף מכריע לברוח ממצבים מלחיצים.‬
‫- אלימות? - באופן כללי, לא.‬
‫הוא מפוחד מהעולם ונסגר תחת לחץ.‬
‫והאם הוא יודה ברצח שהוא לא ביצע?‬
‫אם הוא חשב שזה יסיים את החקירה ויוציא אותו מהחדר הזה,‬
‫לדעתי, הוא היה מודה ברצח של קנדי.‬
‫זה הכול, כבודו.‬
‫מיס סלדנו?‬
‫ד"ר שטיין, הזכרת את תסמונת הלחימה או בריחה.‬
‫האם ייתכן שמר הרסטאדט בחר להילחם?‬
‫לא בטוח לא להיכנס או לגור‬
‫אתה צוחק עליי. אתה מסווג אותי באדום?‬
‫מצטער, אין לי ברירה.‬
‫בחייך, זאת בקושי הייתה רעידה. עברתי כבר אלפים.‬
‫זה מה שהדאיג את השכנה שלך למטה.‬
‫- היא התקשרה אליך? - אתה מופתע?‬
‫היסודות לא יציבים. זה מסוכן מאוד.‬
‫אתה לא יכול לגור כאן עד שהמבנה יתוקן.‬
‫טוב. אני יכול לפחות להיכנס ולקחת חלק מהדברים שלי?‬
‫כמובן. אבל תמצא מקום אחר לשהות בו הלילה.‬
‫ואל תוריד את התג.‬
‫שש אדם-79. אלימות במשפחה. חשוד במקום.‬
‫873, שדרות הרווארד הצפונית, חדר שלוש, במוטל הרווארד האוס.‬
‫אני מכירה את הכתובת הזו.‬
‫לקוחות קבועים. תגידי למוקד שאנחנו מגיבות.‬
‫אדם-79, קיבלנו. סמן אותנו כמגיבים.‬
‫היית פעם בקטטה?‬
‫אני מתכוונת לעימות פיזי אמיתי. קטטה אלימה ומתמשכת?‬
‫בכיתה ח', ילדה אמרה משהו גזעני על אבי החורג‬
‫אז התפוצצתי עליה וחבטתי בראשה.‬
‫אבל, לא. לא ממש.‬
‫- תזעיקי גיבוי. - צריך אותו?‬
‫לא, הם לא יגיעו בזמן.‬
‫רק למקרה שתהיה חקירה של שימוש בכוח.‬
‫שש אדם-79. מבקשות גיבוי במיקומנו.‬
‫טוב, שותפה, בואי נראה מה קורה.‬
‫- להכריז ולזנק. - טוב.‬
‫משטרת לוס אנג'לס!‬
‫תפסיק להתנגד, תסתובב!‬
‫שמרי על הגב שלך, טירונית!‬
‫תסתובב.‬
‫ידיים מאחורי הגב.‬
‫- לא רע, טירונית. - בהחלט.‬
‫אבל אמרתי לך לשמור על הגב שלך.‬
‫קדימה.‬
‫את מאמינה לחרא הזה?‬
‫- הביורוקרטיה של לוס אנג'לס. - מה תעשה?‬
‫אעבור למשרד שלי. אתקלח במועדון האתלטיקה הסמוך.‬
‫אפשר לתקן את זה?‬
‫אם העיר לא תהרוס אותו.‬
‫יש לך ביטוח רעידות אדמה?‬
‫שאלה טובה.‬
‫יכול להיות ששכחתי מזה.‬
‫יש עדכון על המשפט החוזר של רוג'רס?‬
‫לא ויתרתי עדיין. אבל זו לא הסיבה שאני כאן.‬
‫אז למה את כאן?‬
‫לקחנו את התיק של ג'פרי הרסטאדט.‬
‫- הבחור שהרג את הרופא? - לכאורה.‬
‫חשבתי שהוא הודה.‬
‫אני חושבת שהווידוי היה בכפייה.‬
‫הגשתי בקשה כדי לפסול אותו.‬
‫- בהצלחה. - אתה לא מאמין שזה יכול לקרות?‬
‫מובן שזה קורה.‬
‫לא בתכיפות שסנגורים אוהבים לטעון.‬
‫מה הקשר של זה אליי?‬
‫אני רוצה שתעיד כעד מומחה‬
‫על טכניקות חקירה משטרתיות.‬
‫- אני לא עובד עבור הצד האפל. - אפילו במרדף אחר האמת?‬
‫קראת בכלל את החוקה?‬
‫אנו חלק בלתי נפרד ממערכת הצדק.‬
‫אתם מה שלא בסדר במערכת הצדק.‬
‫מצטער. לא את, באופן אישי.‬
‫ובכן, לפעמים.‬
‫- אם תחזור בך... - אני לא.‬
‫החקירה נמצאת על הדיסק.‬
‫מה גילית, מר בוש?‬
‫כפי שחשדת.‬
‫ויביאנה דוארטה מתה.‬
‫כמובן.‬
‫תמיד ידעתי את זה.‬
‫- מתי? - בשנת 1953.‬
‫יש לי עותק של תעודת הפטירה שלה אם אתה רוצה לראות אותה.‬
‫זה היה לפני הרבה זמן.‬
‫איך היא מתה?‬
‫התאבדות.‬
‫אלוהים.‬
‫איך?‬
‫לא כתוב.‬
‫ובכן, אני חושב שזה הכול בשבילנו, מר בוש.‬
‫שלח לי חשבון עבור השירות שסיפקת.‬
‫ויביאנה מתה שמונה חודשים אחרי הפעם האחרונה שראית אותה.‬
‫- אולי היא ילדה את הילד. - תעודת לידה?‬
‫היא יכולה להיות תחת שם אחר.‬
‫יכול להיות שהתינוק אומץ.‬
‫אולי גדל במערכת האומנה.‬
‫אולי היא איבדה אותו.‬
‫אולי.‬
‫אני רוצה להמשיך לחפש.‬
‫למה?‬
‫יכול להיות שיש לך יורש.‬
‫זו הסיבה ששכרת אותי, נכון?‬
‫אתה מנסה לעבוד עליי, מר בוש?‬
‫מרדף שווא יקר?‬
‫לא, אדוני.‬
‫הכסף שכבר שילמת לי מספיק.‬
‫אז למה?‬
‫אני מכיר את ההרגשה.‬
‫איזו הרגשה אתה מכיר?‬
‫מר ואנס, אני רוצה לנסות למצוא את הילד שלה,‬
‫הילד שלך, אם תרשה לי.‬
‫בבקשה תמהר, מר בוש. אין לי הרבה זמן.‬
‫חשבתי שאמרת ששום דבר לא נשבר.‬
‫שום דבר חשוב.‬
‫- מה לעזאזל קרה לך? - אלוהים אדירים!‬
‫צריך להוציא אותך מכאן לפני שהמקום הזה יחליק במורד הגבעה.‬
‫- צפית בזה? - אני לא עובד בשביל סנגורים.‬
‫הפנס הזה? הוא הולך להיות משהו.‬
‫כן. קריאה לאלימות במשפחה. האישה החטיפה לי אגרוף.‬
‫זו הייתה אשמתי. הפניתי את הגב שלי.‬
‫- נפצעת? - האמת שזה היה די כיף.‬
‫אתה יכול לחרוג מהכלל?‬
‫בשבילי?‬
‫האני הגנה עליך בבית המשפט.‬
‫ואחרי שאימא מתה, היא תמכה בי.‬
‫זה רגע גדול... בשבילה.‬
‫הפעם הראשונה שלה בחזרה בבית המשפט.‬
‫בבקשה, רק תצפה בדיסק, אבא.‬
‫זאת הפעם האחרונה שאת מנצלת את תירוץ הבת.‬
‫- שנינו יודעים שזה לא נכון. - שימי קרח על העין.‬
‫- הארי. - היי, מישל.‬
‫- עדיין כאן? - עוד כמה ימים.‬
‫חשבתי להישאר ולצפות בהאני עושה את שלה בבית המשפט.‬
‫היא נמצאת?‬
‫אימא, זה הארי.‬
‫- לילה טוב, הארי. - לילה טוב.‬
‫- היי. - היי.‬
‫אל תשתמשי בבתי כדי להגיע אליי שוב.‬
‫אני מצטערת.‬
‫היא הציעה, אבל לא הייתי צריכה להסכים.‬
‫תודה שהחזרת לי את זה.‬
‫זו הודאה מבושלת.‬
‫אני יכול להראות לך.‬
‫אני לא מאמין שאת עדיין גרה כאן. מישהו ניסה להרוג אותך כאן.‬
‫- מישהו ניסה להרוג אותך בבית שלך. - עליי ירו. את חטפת כדור.‬
‫זה הבית המזוין שלי!‬
‫אני לא אתן לבני זונות האלה להוציא אותי מהבית שלי.‬
‫- שיזדיינו. - טוב.‬
‫בני זונות.‬
‫בלש, בשלב זה בסרטון,‬
‫איך היית מעריך את הטכניקה שהבלש גוסטפסון משתמש בה?‬
‫הוא מתנשא מעל החשוד, והוא מראה לו את האקדח שלו.‬
‫התנהגות זו מעבירה לחשוד מסר שהוא חסר אונים וחסר תקווה.‬
‫היית בלש למעלה משני עשורים, זה לא מה שאתה רוצה?‬
‫אתה רוצה שחשוד ידבר איתך.‬
‫שיחה. שני הצדדים באותה רמה.‬
‫אתה לא מרחף מעליו עם אקדח.‬
‫הזכרת הפחדה פיזית.‬
‫בוא נדבר על הפחדה מילולית.‬
‫הרגע אמרת לי שעשית את זה. מה נכון, ג'פרי?‬
‫הייתי שם.‬
‫ראיתי אותו.‬
‫ראיתי...‬
‫ראית את הרופא? מובן שראית את הרופא.‬
‫- אתה דקרת אותו. - לא, אדוני.‬
‫- מה עשית בסכין? - סכין?‬
‫- אני לא יודע. אני יכול ללכת? - לא.‬
‫לא עד שאשמע את האמת. תגיד לי למה עשית את זה.‬
‫- לא התכוונתי. - לא התכוונת מה?‬
‫לא התכוונת מה? תשתף פעולה.‬
‫- לא התכוונת מה? - אני לא... לא רציתי.‬
‫לא רצית, אבל מה? אבל מה, ג'פרי?‬
‫- אבל הייתי חייב... - היית חייב. היית חייב לדקור אותו.‬
‫- אני יכול ללכת עכשיו? - לא.‬
‫אני צריך לשמוע אותך אומר את זה.‬
‫דקרתי אותו.‬
‫הבלש בוש,‬
‫האם ג'פרי הרסטאדט הודה הרגע‬
‫- בדקירת ד"ר באסו והרצח שלו? - כן.‬
‫האם האמנת לו בהתבסס על הסרטון הזה?‬
‫אני לא מאמין להודאה. לא.‬
‫הוא אמר שהוא עשה את זה.‬
‫הוא אמר מה שהוא חשב שהוא צריך להגיד כדי לצאת משם.‬
‫בהתבסס על ההכשרה והניסיון שלך, היית קורא לזה הודאה מבושלת?‬
‫כן, ב-100 אחוז.‬
‫ועל פי דעתך כמומחה,‬
‫איך אמורה להתנהל חקירה תקנית?‬
‫חיפוש אחר האמת.‬
‫בהתבסס על מכלול הנסיבות,‬
‫כולל טקטיקות הכפייה שבשימוש על ידי הבלש,‬
‫בית המשפט קובע שהודעת הנאשם לא נמסרה מרצון.‬
‫לאור זאת, סרטון ההודאה לא יוצג במשפט.‬
‫הבקשה של ההגנה לפסילת הודאת הנאשם מאושרת.‬
‫בית המשפט יוצא להפסקה למשך 15 דקות.‬
‫אלו חדשות טובות.‬
‫מתי תבטלו את ההאשמות?‬
‫למרות קביעת השופט, אנחנו נמשיך למשפט,‬
‫ונרשיע את מר הרסטאדט.‬
‫סוזן, בחייך. אין הודאה, אין תיק.‬
‫- מה זה? - עוד גילוי. תוצאות מעבדה.‬
‫- מתי קיבלת את אלה? - ממש עכשיו.‬
‫- טוב. על מה אני מסתכלת? - ראיות דנ"א.‬
‫שקושרות את הרסטאדט לקורבן.‬
‫דנ"א? יפה.‬
‫- ידעת? - לא היה לי מושג.‬
‫- אם את עובדת עליי... - אני לא יודעת כלום על זה.‬
‫היא הרגע הפילה את זה עליי, בסדר?‬
‫תקשיב לי. אני מופתעת בדיוק כמוך.‬
‫פאק!‬
‫- ערב טוב. - הינה אנחנו מתחילים.‬
‫לאחר דיונים פנימיים אינטנסיביים,‬
‫ניתוח של פסילת המשפט והרהורים עמוקים,‬
‫פרקליטות המחוז הגיעה למסקנה כי אין‬
‫מספיק ראיות כדי להוכיח את הטיעון מעבר לכל ספק סביר,‬
‫ומשפט חוזר יניב את אותה תוצאה.‬
‫אנחנו לא נעמיד לדין שוב את קארל רוג'רס.‬
‫- לעזאזל. - אימא, אני ממש מצטערת.‬
‫קארל רוג'רס שוחרר ממעצר מוקדם יותר.‬
‫המצלמה שלנו הייתה שם כשהופיע בפומבי בפעם הראשונה לאחר מעצרו.‬
‫- רק עוד הודעה אחת... - האם אתה מרוצה...‬
‫- המערכת עבדה לשם שינוי. - אדוני!‬
‫הם חייבים להעמידו שוב לדין.‬
‫המזדיין שכר מישהו שיהרוג אותי. זה שערורייתי.‬
‫לא שכחתי.‬
‫לא ייאמן.‬
‫זו דרכו של העולם. ככה זה.‬
‫בסדר, אבא.‬
‫נראה לי שיש לך מספיק סוכר, שומן ומלח.‬
‫שלוש קבוצות מזון עיקריות.‬
‫- אתה לוקח את המיקרוגל? - לא תכננתי לקחת.‬
‫- אתה לא יודע כמה זמן תהיה בחוץ. - לא הרבה.‬
‫אני כל כך מצטערת.‬
‫זה עדיין לא נגמר.‬
‫- אלוהים, מה קרה לך? - רק עבודה.‬
‫אני צריכה לדבר עם אבא שלך.‬
‫ראית את החדשות?‬
‫הצדק נשלל.‬
‫שתית כמה קוקטיילים?‬
‫מישל נהגה. היא מחכה במכונית.‬
‫- אנחנו חייבים לתפוס את הבחור הזה, הארי. - נכון.‬
‫אבל נעשה את זה בדרך שלי הפעם.‬
‫- בדרך שלך? - כן.‬
‫הדרך שלך לא עבדה.‬
‫לא.‬
‫היא לא עבדה.‬
‫בתי משפט, מערכת הצדק, הליך הוגן...‬
‫המזדיין חופשי כמו ציפור.‬
‫בסדר.‬
‫בדרך שלך.‬
‫מר ואנס? מאוחר.‬
‫אתה צריך להיות במיטה.‬
‫אני אגיד לאחות. מר ואנס?‬
‫מר ואנס?‬
‫אלוהים.‬
‫העונה ב"בוש: מורשת"...‬
‫אני תוהה, אם הייתי עומד מול אבא שלי לפני כל השנים האלה...‬
‫המסלול שלא נבחר.‬
‫תגיד לי, היית קרוב לאבא שלך?‬
‫מעולם לא הכרתי את אבי.‬
‫את ישנה?‬
‫- לא משהו. - ועבודה?‬
‫- העבודה מסיחה את דעתי מדברים אחרים. - כמו מה?‬
‫קארל רוג'רס, קיבלת זימון.‬
‫יצאתי מוקדם לעשות כמה סידורים. הגעתי הביתה.‬
‫הוא חיכה לי בחדר השינה.‬
‫הוא יעשה זאת שוב?‬
‫שחררי. זו עבודה של מישהו אחר.‬
‫אני יודעת, אבל...‬
‫להם יש עבודה משלהם, ולנו יש את שלנו. הבנת?‬
‫אני דואג לך ברחובות הקשים של מזרח הוליווד.‬
‫הם יכולים להיות.‬
‫רוג'רס העסיק כמה שחקנים ממש מפוקפקים.‬
‫בכירים בבראטבה. לא כדאי להתעסק איתם.‬
‫- החבר הרוסי שלנו רוצה להיפגש. - הם לא מתעסקים עם בנקים.‬
‫זה נשמע דחוף, ורוג'רס נשמע מודאג.‬
‫נשיג לך את הכסף שלך.‬
‫מה שאני באמת רוצה,‬
‫מה שאני חושבת עליו כל הזמן, זה למצוא ולחסל אותו.‬
‫סיפרתי לך על קריאת האונס שקיבלנו?‬
‫כן. ו...?‬
‫הוא לא יוצא לי מהראש.‬
‫בסופו של דבר, את צריכה להחליט איזה שוטרת את רוצה להיות.‬
‫ליורש יש שליטה בחברה.‬
‫- אין יורש. - מה אם הוא ימצא אחד?‬
‫הצבתי מעקב על בוש.‬
‫משהו רקוב בממלכת דנמרק.‬
‫זאת רק ההתחלה.‬
‫מיליארדי דולרים מונחים על הכף.‬
‫אנשים יעשו הכול כדי להניח את ידיהם עליהם.‬
‫ידיים למעלה! עכשיו!‬
‫בקרת כתוביות שקד הרטמן‬