Detta har hänt...
- Vad är det här? - Alla filer ditt ex hade på din familj.
- Hur fick du hans login? - En sniffare på min jump box.
- Hur är det, agent Morrell? - Bra.
- Redo att börja dra i Mos trådar? - Få honom dit vi vill.
- Jag kan fixa det. - Det tror jag inte.
Allt var bra tills Lexi fick veta att klockan var stulen.
Ellis och Long mördade Lexi Parks.
Det är en jättebra historia, men ni kan inte bevisa nåt.
Du lade mig i en låda, men begravde dig själv.
- Du skulle väl inte ljuga för mig? - Nej. Det skulle jag inte.
Han har parkerat vid Admiralty Way. Gillar han att fiska?
Han avsade sig skydd, så han kunde hitta Ellis.
Polis! Stanna!
Jag stod på piren vid sidan om,
omkring 30 meter därifrån.
Jag ropade: "Polis! Stanna!"
Ellis höll en pistol i höger hand och riktade den mot min far.
För att hindra Ellis från att skada eller döda min far,
avlossade jag två skott.
Båda träffade honom i bröstet.
Han ramlade i vattnet.
Det var inte säkert att ge hjälp. Det är allt.
När du gick in i marinan, bad konstapel Vasquez dig att vara beredd?
- Hon bad mig att stanna inom synhåll. - Gjorde du det?
När jag hörde det första skottet, gick jag mot det.
- Så ni skildes åt? - Ja.
De har hittat Ellis kropp. De har inte hittat pistolen än.
Han hade en.
De håller brottsplatsen tills soluppgången,
sen skickar de in dykarteamet.
Är du säker på pistolen?
Glock 19. Stålblå. Halvautomatisk pistol.
Du var jättebra.
- Tänk om de inte hittar pistolen? - De hittar den.
Det här blir en schysst skjutning.
Ellis var en korrupt polis.
Distriktet kommer att vilja lägga det här bakom sig.
Jag hör av mig. Se till att vila lite.
Vill du ha frukost?
Jag vill bara åka hem och sova.
De kommer antagligen ge oss en varning för att vi delade på oss. Förlåt.
Internutredning hittar alltid nåt för att visa att de behövs.
Du såg väl pistolen?
Jag hörde bara skotten.
Oroa dig inte. De hittar den.
Gud, jag hoppas det.
Mr Aslan har dragit sig ur samarbetet med FBI.
Han erkänner sig skyldig till konspiration och bedrägeri.
Vi vill att alla vet att mr Aslan inte är nån tjallare.
Det kommer hålla honom vid liv.
Att vittna mot bratva var aldrig en klok idé.
Goddag, miss Chandler.
- Vad är det här? - Labbresultaten du har väntat på.
- Labbet kunde ha skickat det. - Jag ville leverera det själv.
- Vad händer nu med dig? - Nytt kapitel.
Jag skulle vilja vara med.
Jag behöver människor som jag kan lita på helt.
Jag kommer inte svika dig igen.
Jag är ledsen, Matthew. Du kommer säkert landa på fötterna.
Lycka till.
Hur klarar du det?
- Tror du verkligen att vi har honom? - Bara PharmaWell räcker.
Bassi står inför obligatoriskt straff. Han kommer att ge sig.
Jag tänker på hur allt det här kan gå snett.
Blir jag avslöjad i hackerkretsar, då är jag körd.
- De kommer avslöja mig, min familj. - Oroa dig inte. Vi skyddar dig.
Jag...
- Jag oroar mig för Mo. - Du blev lite förtjust, inte sant?
- Det blev jag. - Han är smart, han kommer att samarbeta.
Ger han oss Chandler och Bosch för pipeline-explosionen,
klarar han sig med en smäll på fingrarna, och han får aldrig reda på nåt mer om dig.
Håll blicken riktad på målet.
De har inte hittat hans pistol än.
Tills de gör det, är jag i ett slags limbo.
Det är en tidsfråga. Jag kan för fan vittna om att han hade pistol.
Jag tror att de vill bestyrka det, om de kan, med själva vapnet.
Hur mår du?
Det är okej.
Det är tungt att ta ett liv.
- Jag tog ett för att rädda ett. - Det tackar jag dig för.
Då är vi kvitt. Jag skulle göra det igen utan att tveka.
Jag menar det.
Ett gott råd,
skaka inte bara av dig det.
- Det gör jag inte. - Det verkar så.
Du vet, Mads, det här jobbet vi gör, vårt jobb,
kräver en stark moralisk kompass, vilket du har i överflöd.
Blir man inträngd i ett hörn,
måste man lita på sin träning och sin instinkt.
- Jag vet det. - Alla runt en,
chefer, Vasquez, poliser säger: "Bra jobbat. Det gjorde du bra."
Och man själv undrar: "Så varför mår jag inte så bra?"
- Så varför gör jag inte det? - För den du är.
- Du vet att det var rätt. - Jag hade inget val.
Vet du hur jag verkligen känner?
- Berätta. - Så jävla förbannad.
- På mig. - På dig.
- På honom. På Eleanor... - På din mamma?
- Jag oroar mig för dig hela tiden. - Det gör jag med.
Du smet från ditt skydd.
Du stack iväg själv. Om jag inte kände dig,
- om jag inte hade varit där... - Okej.
- Jag förstår att du är arg. - Gör du?
Gör du verkligen det?
Vad skulle jag göra utan dig?
Om jag skulle förlora dig också? Tänker du aldrig på det?
Hela tiden.
Vet du vad?
Jag är slutkörd.
Jag tror att jag ska springa eller nåt, rensa huvudet.
Jag älskar dig.
Älskar dig också.
Jag har pratat mycket om, när eller om,
jag skulle känna mig som mig själv igen,
du vet, den jag var innan.
- Och? - Jag är väldigt olycklig.
Ibland brutalt.
Jag har gått över otänkbara gränser för att överleva.
Gränser jag aldrig gått över innan.
Jag har förrått en av mina äldsta och bästa vänner,
nån som alltid funnits där för mig när jag behövde honom.
Mitt agerande har skadat hans anseende.
Nästan kostat honom hans byrå.
- Kan vänskapen fixas? - Jag tror inte det.
Om jag var i hans kläder, skulle klyftan vara för bred för att laga.
Hur känns det?
Jag kommer aldrig att bli den jag var.
Det här,
det här är den jag är nu.
Jag gjorde vad jag måste för att överleva.
Om det här är oundvikliga skador, om det här är priset,
tja,
jag kan leva med det.
Hej!
Jag tänkte att du kanske ville gå ut lite.
Gå en promenad, det är fint ute.
- Arbetar du? - Alltid. Är du hungrig?
Jag kan äta.
Eller,
så kan vi stanna här och beställa hem nåt.
Vi kan spara det till sen.
Kom igen, visa mig runt i Koreatown.
Bara för att jag bor i Koreatown, är jag inte korean.
Bara för att jag bor i Los Angeles, är jag ingen ängel.
Vadå?
Med Duke Ellingtons ord: "Krama mig, men reta mig inte."
Mo, vad...
Vi går ut, går tillbaka, du säger:
"Oj! Vad tiden går, jag måste dra. Skulle gärna komma upp, men jag kan inte."
Så du vill skippa lunchen, skippa promenaden. Glömma allt?
Nej, jag sätter på mig mina promenadskor.
Vi har umgåtts i nästan en månad.
Jag vet vad du ska...
När vi tar nästa steg,
blir lite mer intima, blir du stirrig.
Jag tycker om dig som vän och vill inte sabba nåt bra.
Vän är bra. Vän är fint. Om det måste vara vän.
Tills vidare.
Men reta mig inte.
Jag ska inte det.
Okej, jag känner till ett kimchiställe
som är det perfekta botemedlet för obesvarad romantisk längtan.
Hur då?
Ens andedräkt stinker vitlök, som får färg att flagna på flera meters håll.
Jag äter gärna kimchi.
Krama mig gärna.
Vad är så viktigt att du inte kan ta det på telefonen?
Det här.
- En vecka på sjukstugan. - En jäkla misshandel.
- Fortfarande inget gäng? - Han har en dödslängtan.
- Vad betyder det? - Bara snack.
Gör inget dumt med det där.
Jag lovar.
Maurice Bassi och andra boende på 4315, West 3rd Street,
det här är FBI. Kom ut med händerna över huvudet.
- Han är därinne, han svarar inte. - Sätt igång, Mike.
Då kör vi.
FBI! Husrannsakan.
Upp med händerna! Res dig!
Vänd dig om! Knäpp händerna bakom huvudet.
Gå mot mig. Fortsätt. Fortsätt.
Stanna där, ställ dig på knä
och rör dig inte.
Ingångsteamet är klart. Misstänkt gripen.
Vilka är anklagelserna?
Resultaten av KS-analysen som vi lämnade till rätten
pekar övertygande på en tredje part, herr domare.
För protokollet, hänvisar advokaten till kondomspåranalysen?
- Det stämmer. - Fortsätt.
Lexi Parks skulle inleda en utredning
som hade avslöjat den utpressning
som poliserna Ellis och Long hade utövat i många år.
De dödade Parks, och försökte sätta dit David Foster för mordet.
För att lyckas med det, behövde de eliminera Fosters alibi, James Allen,
mannen han var tillsammans med på mordkvällen.
Och var kommer KS-analysen in?
Allen och Foster hade ett hemligt förhållande.
Ellis och Long utnyttjade Allen, för att samla Fosters sperma i en kondom.
Ellis och Long mördade Lexi Parks
och planterade Fosters sperma på och i hennes kropp.
Herr domare, jag har hört långsökta försvarsteorier, men det här?
Din tur kommer, mr Landreth.
Miss Chandler?
DNA-provet som togs från Parks innehöll spårämnen
från det specifika kondommärket som hittades i James Allens motellrum.
Var finns den här James Allen? Kan han vittna om det här?
Mördad, herr domare. Av Ellis och Long. Så att han inte skulle vittna.
Jag finner bevisen tillräckliga för att stödja yrkandet.
Du får argumentera för tredje parts skuld, miss Chandler.
Tack, herr domare.
Rätten ajourneras.
Det är dags, Emmitt, att lägga ned åtalet.
- Min kille är inte skyldig. - Inte alls.
Vad bevisar KS-analysen? Foster kunde ha använt kondomen.
Det finns inga bevis på att Parks och Foster ens träffats.
Och inga bevis på motsatsen. Vi lägger inte ner åtalet.
Sitt ner.
- Jag har inget att säga. - Bra. För vi vill att du lyssnar.
Hör på oss.
Det kan finnas ett sätt som du kan hjälpa dig själv på.
Berätta om henne.
Jag vet inte vem hon är. Jag har aldrig sett henne.
Det är ett brott att ljuga för en FBI-agent.
Vi tog några drinkar.
Det är vad man kallar "eurforisk".
Ni borde testa en, bli lite avspända.
Jade Quinn. Vi vet att du hackade PharmaWell för henne.
- Tittade du på filerna du stal? - Det hade varit oetiskt.
Nu har han skrupler.
Du är inte målet för vår utredning, mr Bassi.
Hon är det.
Hon säljer företagshemligheter.
Och hon får hackare som du att stjäla dem åt henne.
- Vad vill ni ha? - Henne.
Träffa henne igen. Få henne att prata om hackandet.
Bära en mikrofon.
Cyberbrott straffas med minst fem år.
Varje hack är ett separat brott.
Vi vill inte åtala dig för det.
Men jag måste samarbeta?
Hördu. Du kan minska ditt fall till noll.
Du måste också berätta om Bosch och Chandler
och pipeline-explosionen i hamnen förra året.
Jag vill prata med er chef.
Jag har sett honom springa. Lite märkligt, eller hur?
Tack.
- Är du inte rädd att folk ska snacka? - Jag är bara en axel att gråta mot.
Alla frågar hur jag mår.
Så klart. Vi är oskulder. Utom Vasquez.
Hur känns det?
Inte bra.
Till och med nån som Ellis?
Till och med han.
Jag har hittat en lägenhet.
Jättebra. När?
Snart.
Bli inte besviken.
- Det betyder inte att vi gör slut. - Det trodde jag inte.
Ursäkta en stund. Jag ska mingla.
- Kommer du tillbaka sen? - Visst.
Hallå. Läget?
Dags för nästa runda.
Hej.
Ett år från nu. Två år från nu.
Aldrig. När du är beredd.
Där för dig.
Alla avtal måste vara skriftliga. Undertecknade av den federala åklagaren.
Antingen gör du det vi vill, eller inte.
- Jag måste få fundera. - Det hinner vi inte.
Ju längre du är här, desto fler kommer att sakna dig.
De kan bli misstänksamma.
Så du måste bestämma dig nu. Är du inne eller ute?
Som inne i ett federalt fängelse eller därute och arbetar för er?
Det stämmer.
När jag vaknade i morse,
räknade jag inte med att sluta dagen som tjallare.
Jag behöver ett par dagar.
Om jag ringer, är det bäst att du svarar.
- Det ska jag. - Du har till slutet av veckan.
Vi kanske har nåt att skåla för.
Jag skulle gärna få lite goda nyheter.
- Är det rent här? - Finkammade det i morse.
Så det har visat sig,
att åtalsjuryn i hemlighet åtalade Aslan för bensinbedrägeri.
Barron pressade honom att samarbeta i utbyte mot strafflindring.
Aslan pekade ut dig vid anläggningen, kvällen explosionen hände.
Det låter som dåliga nyheter. Vilka är de goda?
Jag fick ett samtal från Aslans advokat.
Han har dragit sig ur samarbetet och tar på sig skulden för bedrägeriet.
Och det, min vän, rentvår dig.
Bratva sträckte ut en hand. Han vill leva.
Det vi måste göra nu, är att bevisa att David Foster är oskyldig.
Vi behöver en bekännelse. Från Long.
Hur ska vi få det? Han pratar inte med nån av oss.
Vi når honom inte. Han är i fängelse.
Det är han inte än.
De flyttar inte på honom förrän läget är stabilt.
Han kanske inte vet nåt om Ellis än.
Vad tänker du på?
Vi har inget att förlora.
- Säkert att du inte behöver hjälp? - Nej, jag klarar mig.
Tack.
- Du behöver verkligen inte. - Så är jag till nån nytta.
Ville jag döda dig, skulle du redan vara död.
Prata tyst.
- Vad vill du? - Här för att hjälpa.
Fan ta dig. Du sköt mig.
Jag kunde ha skjutit i huvudet, men det gjorde jag inte.
Du lever tack vare mig. Har du hört om Ellis?
- Vad är med honom? - De tog honom.
Han gömde sig i marinan. Tvillingarna tjallade.
Han förhandlar och skyller allt på dig.
Skitsnack.
Det här är en utskrift. Hans erkännande.
"Jag sa åt Long att gå in och ta klockan. Jag vaktade utanför."
"Efter ett tag kom han ut täckt med blod.
"Han hade gått lös på henne med kofoten.
"Vi fick det att se ut som ett sexualbrott."
- Fan heller. - Vill du läsa resten?
Vad i helvete är det här? Du är inte min advokat.
Varför bryr du dig ens?
Jag såg vad han var kapabel till.
Jag skiter i dig,
om du nånsin ser dagens ljus igen,
men han måste stoppas och du måste göra det.
- Hur? - Genom att berätta sanningen.
Få hit din advokat, få till ett avtal innan Ellis hinner före.
Vad hände den kvällen?
Fan.
Det var han.
Det var han som blev galen. Inte jag.
Han sa att ju värre det såg ut,
- skulle det verka som en seriemördare. - Såg du det här?
Jag trodde att kofoten var till dörren,
men han slog henne med den.
Täckt av blod. Blod på honom, på väggarna...
...i taket.
- Han brände sina kläder på kvällen. - Var?
En grillplats. I Elysian Park.
- Det finns mer. - Det spelar ingen roll.
- Varför? - För du är inte polis, Bosch.
Man kan inte gå omkring och spela in folk i smyg.
632. Staten kräver bådas medgivande.
Och han sluddrar, han är medicinerad.
Hela charaden skulle kastas ut av Longs advokat.
Jag borde få dig arresterad för intrång och brott mot 632.
Du måste skämta.
Jag bryr mig inte om uttalandet tillåts eller inte.
Du har ett berg av friande bevis.
Gör det som är rätt, Emmitt.
Jag tror att vi är klara.
Jag sa, vi är klara.
Du har fyra timmar på dig att förbereda ett uttalande.
Vilket uttalande?
Uttalandet som ditt kontor måste släppa
efter inspelningen skickas till alla nyhetskanaler i stan.
Ni kan inte släppa den. Den har erhållits olagligt.
Det kan ha betydelse i rätten, men inte i media.
De kommer att höra en man som erkänner ett mord som du åtalar nån annan för.
Jag vill se hur du ska förklara det.
Fyra timmar, Emmitt.
- Irv. - Honey.
- Vad trevligt att ses. - Trevligt att se dig.
Du ser snygg och stilig ut. Den privata sektorn passar dig.
Du ser bra ut själv.
- Jag håller mig igång. - Jag har hört det.
- Saknar du det? - Vad, departementet?
Hela systemet är en röra.
Från åklagaren och ner. Korrupta poliser. Utpressning. Mord.
Skjutningar i marinan.
Jävla Bosch.
- När man lär känna honom... - Visst.
Tack för att du tog dig tid att träffa mig.
- Vad kan jag göra för dig? - Jag vill ha ditt stöd.
Jag är pensionerad.
Du har fortfarande inflytande på manskapet.
- Du frågade mig nåt för många år sen. - Jag minns det.
Du sa: "Vill du verkligen byta det du gör nu,"
"mot en chans att vara olycklig i stadshuset?"
Inte borgmästare. Distriktsåklagare.
Jag vill bli nästa distriktsåklagare i Los Angeles County.
Jag förstår.
Så jag upprepar min fråga.
Vad kan jag göra för dig?
- Nånting? - Det har bara gått ett dygn.
- Vi kanske missade. - Nej, han fattade.
Han kanske låter oss vänta, men han är fast. Berätta.
Han bjöd hem mig till sig imorgon kväll.
Jag kan känna av honom. Han kommer att berätta.
- Jag vill att vi lyssnar. - Vi fixar det.
Mr Archer?
Åklagarsidan kan inte fortsätta just nu
och yrkar på att åtalet mot mr Foster dras tillbaka.
Miss Chandler?
Försvaret bifaller yrkandet
och vi vill att åtalet ogillas med prejudikat.
- Ni tänker väl inte åtala på nytt? - Nej, herr domare.
Yrkandet om ogillande bifalls. Och det andra yrkandet?
Baserat på ny bevisning, är alla överens om att mr Foster inte dödade Lexi Parks.
Jag vill att hans namn rentvås.
- Åklagaren? - Åklagaren motsätter sig inte.
Yrkande om saklig oskuld bifalls.
Mr Foster, det är som om gripandet aldrig skett.
Å rättsväsendets vägnar, ber vi så mycket om ursäkt,
jag hoppas att du kan återfå något slags normalt liv.
Hallå.
Vad ska jag säga?
-"Tack" räcker. - För allt.
- Nu tar vi hem dig. - Ta hand om er.
Tack.
De behöver prata.
Madeline Bosch.
Miss Bosch, Joan Malone
från Kaliforniens fängelsemyndighet. Har du ett ögonblick?
Ja. Vad handlar det om?
Vi ringer angående Kurt Dockweiler.
Säg inte att den jäveln rymde.
I enlighet med Marsys lag, informerar vi dig om
att han dött i fängelset.
Vad? Hur?
Jag kan tyvärr inte berätta. Utredningen pågår.
Jag tillhör polisen. Jag måste få veta.
De hittade honom i cellen. Överdos.
- Han fick vad han förtjänade. - En överdos?
Antagligen en hot shot.
Höll honom nere, injicerade heroin. Avskrivs som överdos eller självmord.
- Varför skulle de göra det? - Han var en sexförbrytare.
Alla visste det.
Han kom lätt undan.
Jag ville att han skulle ruttna i fängelset resten av sitt eländiga liv.
Jag vet att det är för tidigt, men tids nog måste du släppa det.
För din egen skull.
Du har rätt. Det är för tidigt.
Är du fortfarande arg?
Jag kommer över det.
Och din mamma?
Aldrig.
Jag kommer aldrig över det.
- Har du besökt minnestavlan? - Ja. En eller två gånger.
Första gången var jag tvungen att gå, jag klarade det inte.
Andra gången kom jag igenom det mesta.
- Har du varit där? - Jag funderar på det.
Jag har tänkt på henne.
Ja.
Jag har hittat en lägenhet.
Jag vill titta på den innan du skriver på.
För sent. Det är klart. Jag har redan flyttat in lite grejer.
Din pojkvän, Rico, då?
Vi har gjort slut. Men han vet inte det än.
Han vet nog redan.
FBI:S HEDERSVÄGG EN HYLLNING TILL FBI-FAMILJENS FALLNA
Det var så spännande.
Att se hennes namn, hennes karriär, bilderna på henne, gjorde det verkligt.
Familjens historia. Hur hon räddade hans liv.
- Har du hört den? - Nej.
De var i en tunnel, fråga mig inte varför.
Och en skurk skulle skjuta Harry på nära håll.
Bara skjuta honom.
Så Harry ligger där och ber till Gud
och ett skott bränner av.
Harrys mördare faller död ner.
Harry öppnar ögonen,
och den här ängeln tittar ner på honom.
Eleanor.
Och de blev kära. Fick mig.
Allt jag kan säga är att han verkligen har tur.
Både hans fru och hans dotter räddade hans liv.
Jag oroar mig för när hans tur tar slut.
Hur klarar du dig?
Jag känner mig avtrubbad.
Som om allt händer därborta
nånstans, på avstånd.
Jag är orolig för att förlora min empati.
Om du oroar dig för det,
betyder det att du inte gör det.
Jag hoppas det.
- Hej, Sarge. - Maddie, har du ett ögonblick?
Ja, vad är det?
Hör på, vi har inte pratat.
Jag ville bara berätta. De hittade pistolen.
Är du kvar?
- Tack. - Sov gott inatt.
Tack.
- Ta fyra. - Fan.
Färg?
Blå.
- Passande. - Är det?
Du har världens tyngd på dina axlar, kompis.
- Hon är lyhörd. - Jag känner nåt.
Jag kanske har lite problem.
- Vad för slags? - Federala.
- Allvarliga? - Inhemsk terrorism.
Herregud!
Vill inte rubba stämningen.
Det skulle tynga mig också.
Du vet att du kan prata med mig?
Det uppskattar jag. För jag har hjälpt dig, eller hur?
Det har du.
Handlar det om Bosch?
Och min andra chef, Honey Chandler.
Jag hatar att säga: "Jag sa det."
Vad är grejen?
Jag kämpar med om jag borde, för att tala klarspråk,
förråda dem och rädda mitt eget skinn.
Skulle du göra det?
Jag vill inte, men jag sitter i ett skruvstäd.
Du måste tänka på dig själv.
De säger det.
Det är ändå ett svårt beslut.
Ja, förräderi suger.
Speciellt när man lär känna nån.
Man börjar lita på dem, tro på dem.
Du vet vad jag menar, Janice?
- Ursäkta? - Åh, fan!
Du hörde mig.
Eller ska jag kalla dig hela ditt namn, Janice Morrell?
Fick du tunghäfta?
Du borde säga att du är okej.
Säg att vi bara spelar Uno. Jag vill inte ha dörren inslagen igen.
Allt är okej.
Hur länge har du vetat?
Det får du gissa.
Vi har dig på PharmaWell.
Är du säker?
Jag har dig på övervakningsfilm när du går dit in.
Bara intrång.
Antagligen en förseelse. Max sex månader.
- Du var i serverrummet. - Har du det inspelat?
Du avaktiverade kamerorna,
men jag har inspelat när du säger att du planterade en jump box.
Berätta när du hittar en.
Flera hackningsbrott, och beviset finns på usb-minnet.
Finns det?
Låt mig vara tydlig för dina vänner som lyssnar.
Jag behöver inte ha gjort det,
men vilken proffshackare som helst skulle låta filen raderas automatiskt.
Efter 24 timmar, poff. Borta.
Du kan kolla usb-minnet själv när du åker till högkvarteret.
Uno.
Spelet är slut.
- Hör på... - Jag tror att vi är klara.
Mo...
- Det är mitt jobb. - Var.
Det var ditt jobb. Vi kan komma överens.
Slutar du på byrån ikväll, avslöjar jag dig inte.
Jag gillade dig verkligen.
- Jag hade känslor för dig också. - Jag tror inte på dig.
Kanske i ett annat liv.
Visst.
Min klient, min oskyldige klient, David Foster,
tillbringade veckor i fängelse, falskeligen anklagad.
Han överfölls i fängelset,
och utanför fängelset, smutskastades hans namn av distriktsåklagaren,
medan Lexi Parks mördare gav sig ut på en hänsynslös mordturné.
Är det så vi vill att vårt rättsväsende ska fungera?
Hon är skitarg.
- Det som hände Lexi... - Hur mycket ska hon stämma för?
Det här verkar handla om nåt annat.
Vid mer än ett tillfälle, gjordes distriktsåklagare Emmitt Archer
uppmärksam på att han hade anklagat och häktat en oskyldig man,
ett faktum som slutligen bekräftades igår i rätten.
Archer ville inte göra det rätta
på grund av den politiska skada det kunde orsaka honom.
Det gör honom olämplig för sitt ämbete.
Därför meddelar jag idag att jag kandiderar till distriktsåklagare
i nästa val.
Heja tjejen.
Jag tror på vårt rättssystem.
Och som distriktsåklagare, kommer jag helt att ägna mig
åt det rättvisa utövandet av lagen i Los Angeles County.
- Fan också. - Tack.
Nu besvarar jag frågor.
Miss Chandler?
- Det blir jättebra. - Om hon vinner.
När har hon förlorat?
Harry Bosch, kommentarer?
- Hon har min röst. - FBI då?
Åtalsjuryn. Allt det där bara försvann.
Är det en fråga?
Ni skickade kallelsen till mig, eller hur?
Det skulle du gärna veta.
Hej, gubben.
Hej, Coltrane.
Skulle du vilja jobba för henne?
Utredarna levererar oftast kallelser, kör vittnen till rätten.
Det är inte min grej.
Bättre än att jobba för den mörka sidan.
Förhoppningsvis ligger det arbetet bakom mig.
Vi kommer snart.
Okej. Jag stannar här.
Det här är ett ba-samtal från Wasco kriminalvårdsanstalt.
- Intern... - Preston Borders.
...ringer.
För att acceptera samtalet, tryck ett. För att avvisa det, tryck två.
Bosch?
Han har gått ut.
- Vem är det här? - Hans dotter.
Hans dotter?
Det var du som blev tagen.
Vad vill du?
Säg till din far att jag gjorde det han ville.
- Vad pratar du om? - Dockweiler. Säg att jag tog hand om det.
Vem var det där?
Preston Borders.
Pappa, vad har du gjort?
Undertexter: Kerstin Teglof
Kreativ ledare Bachar Haj Bakir