Hej.
Smiešny psíček sa baví
Áno.
Okej.
Povedzte jej to a preberiem s ňou možnosti.
Dobre. Ste...
- Áno, áno. - Áno?
Je to moja práca.
Dajte mi chvíľku.
Páni moji.
Vie rozprávať.
- Áno. - Dobrý.
- Dobrý.
Som Amy.
- Pardon. - Zdravím.
Zdravím.
Keď s vami už Dr. Pankowitz hovoril,
prišla som s vami prebrať hospic.
Aký hospic?
Povedal vám Dr. Pankowitz...
Dokelu.
Viete čo? Nechajme to.
Prídem neskôr. Čo vy na to?
Dobrý. Vzniklo malé nedorozumenie, nebudem sa vyhovárať, pokašľala som to.
Kriste, Amy!
- Do toho. - Molly. Mrzí ma, že si to zistila takto.
Dobrý.
Dobrý, Molly.
Dr. P.
Máme výsledky z lumbárnej punkcie.
Rakovina sa vám rozšírila
do chrbtice a do mozgu.
Takže ste zlyhali? Povedali ste päť rokov.
- Nepovedal. - Nepovedal.
Môžeme očakávať pár týždňov, možno pár mesiacov.
Mohli by sme skúsiť ešte chemoterapiu.
Mohli by sme...
Doriti... Imunoterapiu.
Ak to chcete.
To nemôžem.
Dobre.
- Dobre? - Áno.
Prídem vo vhodnejší čas.
Doriti, Amy.
Potrebujeme vás teraz.
UMRIEŤ (TÚŽBOU) PO SEXE
NIE JE TO TAKÉ VÁŽNE
Zbohom, Jerry. Ďakujem vám.
Zbohom, Molly.
- Dovi, Nikki. Áno. - Dovi.
Vitajte.
Ak budete niečo potrebovať, dajte vedieť.
Máte rady puzzle? Alebo knihy?
Máme kopec výtvarných potrieb.
Môžete si ozdobiť steny.
Len do nich nevŕtajte.
Nedoniesli sme si do hospicu vŕtačku.
Divili by ste sa.
Ozaj by ste sa divili.
Hej.
Ty máš všetku moc.
Povedz Amy, čo chceš cítiť a kedy.
Čo chcem cítiť.
Ďakujem.
Ja ďakujem.
Chcem inú izbu.
Chcem sa presťahovať.
Myslím, že všetky sú rovnaké, ale upravíme ju.
Vyzdobíme ju.
Nie ten obraz.
Je tam priskrutkovaný.
Podľa mňa to je majstrovské dielo,
ale čo je podľa teba najhoršie na tomto nádhernom obraze?
Tí rybári.
Nie, tá loď.
Vlastne tie ryby.
Prečo je tam toľko rýb?
Bijú do očí. Nechutné množstvo rýb.
Tuším mi volá mama.
Nezvoní mi telefón.
- Je to... - Božemôj!
Ako si to vedela?
Začínam mať čarovnú moc.
Verím ti.
Ahoj, mami.
Som v hospici.
Dobre.
Som tu pre teba.
Stačí povedať, ak ma potrebuješ. Som blízko.
Kde si?
Na recepcii.
V nemocnici?
- Áno. - V tejto nemocnici?
Som na recepcii. Koľkokrát to mám opakovať?
Kde inde by som bola?
Chcem ťa tu, mami.
- Zdravím. Vy ste... - Gail. Som Gail.
Mami!
Mami.
Dievčatko.
Dieťatko moje.
Hej.
Tamten chlapec chce vedieť, či by si mohol chvíľu skladať on.
Nie.
Nie. Dobre. Poviem mu.
Chce si stavať sama.
Zomiera?
Nie.
Ale to ani ty.
A ani ja, tak buďme na seba milí.
Osemsmerovku?
Ahoj, Gail. Ja len...
Potrebujem tašku.
Sestrička mi prinesie posteľ, aby som tu mohla spať.
Dobre, Gail.
Tak ja budem...
...stavať v čakárni.
- Nikki. - Áno?
To, čo pre ňu robíš...
Kto sa ti stará o psy, kým si preč?
Scotty, môj milenec.
Chcela by si to dostavať tu?
Toto je syr.
A toto citrón.
Citrón! Nie, syr.
Toto je slnko.
Spravíme si novú kôpku so slnkom.
Ja ho poskladám.
Dobre. Poskladáš aj myš?
Rada. Ďakujem.
Čo sa vám stalo s vlasmi?
Prosím?
- Počkať, mám s nimi niečo? - Áno.
Preboha! Čo si mi spravila?
To nie ja!
Asi na teba lezie nejaká choroba.
- Vždy chcela ružové vlasy. - Nedovolila mi to.
Vyzerajú mega.
Vďaka.
Kým vypĺňate tie formuláre,
kto by chcel počuť, čo sa deje, keď človek umiera?
To mi stačí.
Smrť nie je záhada. Nie je to zdravotnícke nešťastie.
Je to telesný proces
ako pôrod,
návšteva toalety, kašeľ,
či orgazmus.
Vaše telo vie, čo robiť.
Vaše telo vie, ako zomrieť!
Nie je to super?
Dobre. Toto môžete čakať.
V poslednom mesiaci života prestanete vstávať z postele.
Budete menej jesť a piť a oveľa viac spať.
Veľmi bežné je delírium.
Niektorí vravia, že majú pocit,
akoby čas nebol skutočný.
Prežívate niečo také?
- Áno! - Áno.
Posledné dva až tri týždne budete
potrebovať pomoc so všetkými dennými činnosťami.
Ale na umieraní mám najradšej...
Amy!
Ja viem, už ma upozornili na môj prehnaný entuziazmus.
Umiernim sa. Pardon.
V tomto momente ho neoceňujem.
Mám pokračovať?
Áno. Ale môžete ma chytiť za ruku?
Vaše telo vie, čo prichádza, preto sa prepne do stavu ketózy,
pri ktorom klesá hlad aj bolesť
a stupňuje sa pocit eufórie.
Keď príde aktívne umieranie...
Čo je aktívne umieranie?
Aktívne umieranie je posvätný čas.
Aspoň kedysi býval a v niektorých krajinách je to stále tak.
Sú to chvíle, keď ste veľmi blízko smrti a vaše telo sa začne vypínať.
Ako ste na tom?
Pozerám sa na vás, Gail.
Ak to chce Molly počuť,
zvládnem to.
Poďte ku mne.
Som v pohode.
Pri aktívnom umieraní nebudete pri plnom vedomí.
Svaly v čeľusti sa vám uvoľnia.
Zmení sa vaše dýchanie.
V krku môžete mať pocit ako pri kloktaní,
ktoré spôsobuje nešťastne nazvaný úmrtný sekrét.
Viem.
Keď ste veľmi blízko smrti,
dych sa vám zmení na cyklus pomalých hlbokých nádychov a dlhých prestávok.
Nakoniec vydýchnete
a už sa nenadýchnete.
A to je všetko.
- Hej. - Áno?
Postaráš sa, aby som nemala otvorené ústa, keď zomriem?
Dobre.
- Ale nepohryz ma. - Prečo by som ťa hrýzla?
Neviem, prečo to potrebujem počuť, len mi, prosím, povedz, že ma neuhryzneš.
Ako dlho sa toho bojíš?
Chápem, že to nechápeš.
Je to tu veľmi napäté. Je to iracionálny strach.
Dobre a v istom momente,
ak sa budete cítiť príliš slabo alebo ubolene, alebo už toho budete mať po krk,
môžeme prebrať sedatíva, ale potom nebudete pri vedomí.
Nie, chcem cítiť všetko, kým budem môcť.
Dobre.
Počkať, zabudla som na jazdu!
Bože! Ježiši!
V posledný týždeň života niektorí ľudia prežívajú takzvanú jazdu.
Je to vzplanutie energie a jasnosti mysle.
Užite si tú jazdu.
A vedzte, že ste o krok bližšie k smrti! Dobre?
Zbožňujem vašu energiu, Amy!
Ste šibnutá!
Váhal som, či ma budeš chcieť vidieť.
Úprimne,
baví ma rozplakať ťa.
Super.
Máš bolesti?
Áno.
Chcel som ti toho veľa povedať,
ale zrazu mi nič nenapadá.
Beth je tehotná.
To je skvelé.
- Áno. - Áno.
Čítam veľa kníh o bábätkách.
Vedela si, že prvých pár mesiacov
si myslia, že všetko okolo je ich súčasťou?
Nie je to šialené?
Nevedia rozoznať samých seba
od zvyšku sveta.
Páni. To sa mi páči.
Áno.
Aj mne.
Ahoj!
Hej, Johnny!
Dnes tie ryby dobre berú, že?
Poďme vyloviť všetky tieto posraté ryby!
- Molly. - Molly.
Molly.
- Molly. - Molly.
Molly.
- Molly. - Molly.
Molly. Ahoj.
Maj sa, drobec.
Mami!
Pozri sa!
Zobuď sa.
Mami, zobuď sa!
Zobuď sa!
Molly, som tu!
- Molly. - Mami.
- Ránko, Molly. - Vaše ranné lieky...
- Ránko, Molly. - ...odmeriame tlak.
- ...ľavú ruku. - Molly, aha!
- Akú bolesť cítite? - ...chcete ísť na záchod.
Čas nie je skutočný
Je to kruh
Čoskoro už zomrieš
Mávam také vízie.
Veci zo stien začnú lietať a točia sa okolo izby.
Páni!
Akoby som sa odpájala alebo tak.
Od sveta?
Áno, ale akoby aj od času.
Akoby...
Mám pocit, že všetko existuje naraz.
Hovorím s tebou a zároveň aj s každou verziou teba, ktorú som kedy poznala.
Všetky sú so mnou v izbe.
Dočerta.
Ako verzia mňa z 2009, keď som sa dala ostrihať ako ty?
Áno.
Je to desivé?
Nie.
Vidím, aké má bolesti.
Čo mám robiť?
Nuž, dýchajte.
Je veľmi bežné, že ľudia sa tu držia, ak čakajú, kým sa niečo vyrieši,
alebo sa boja, že milovaným spôsobia utrpenie.
Myslíte, že sa o vás bojí?
Nie.
O mňa nie.
Chcela by som vidieť do budúcnosti.
Chcela by som ťa vidieť, keď zostarneš.
Vážne? To už prakticky som.
Bude to presne také, ako si to predstavuješ.
„Ahoj, chodím na hodiny umenia v múzeu,
po kabelke sa mi prevaľujú vysypané mentolky
a dych mi smrdí po voskovkách
a moje prdy znejú, akoby na zem padali guličky.“
Tiež si želám...
Tiež si želám, aby si tam bola.
Už si to zavolala Noahovi?
Nie. Ja...
Nie.
Hej.
Mám s niekým zhodu.
Uf, len tak-tak to stihol.
niekomu sa PÁČIŠ!
Pozrime sa.
„Ako žiješ?“
Dobrá otázka.
Kde si bol celý môj život?
Áno.
Toto je roh. Áno!
A je môj.
Ahoj.
Čo... Čo tu robíš?
Zavolala mi Gail.
Molly chce, aby som jej zahral na perkusie.
Gail vraví, že teraz počúva veľa klasiky.
- Čau, kamoš. - Čauko.
- Nechcem ťa viniť... - Chcela som ťa prekvapiť.
...ale toto je fakt šialené.
Vlámala sa mi do telefónu.
Priznávam. Použila som jej tvár.
- Mami. - Spravila to, kým som spala.
Toto je naozaj či halucinácia? Dúfam, že naozaj.
A jej plán bol zavolať Noaha,
aby sme sa dali zas dokopy,
aby si bola šťastná.
Nie som si istá.
Mami?
Povedala si, že budeš rešpektovať hranice.
Tvoje, nie Nikkine.
Božemôj.
Myslí si, že sa bojíš nechať ma samu.
Ak to tak je, vôbec sa neboj.
Budem v pohode. Som okej. Je mi fajn.
Vôbec na to nemysli.
Nie som... Som v pohode. Som okej.
Dúfam, že nie až tak v pohode.
Noah.
Prepáč, že som ju poprosila, aby do toho šla so mnou, na začiatku vášho vzťahu.
Mňa to nemrzí.
Miluje ťa.
Celým svojím bytím.
Nie je mi to ľúto.
Mal by si sa rozísť s frajerkou. Je to moje posledné želanie.
Nerozchádzaj sa s ňou. To je...
Mal by si sa s ňou rozísť,
inak ťa budem strašiť v snoch.
- Šibe vám? - Rozišli sme sa.
Okej.
Áno.
- Kedy? - Gail...
Kedy sa to stalo?
Asi pred týždňom.
- Ale to neznamená... - Nie.
Viem, jasné.
Neprišiel som do hospicu nikoho baliť. To nie.
Máš veľký nástroj.
- Božemôj. - Áno. Vďaka, Gail.
Predvediem sa s ním?
- Nie. - Nie.
Nie.
Ak musíš ísť, môžeš... Nemusíš...
- Alebo počkaj. - Chcem počkať.
Ja...
Nevedela som, že dokážem
niekoho takto veľmi milovať.
Ale teraz viem, že to dokážem.
Je to pekné.
To som cítil, keď sa narodila Winter. Je to šialené. Hej.
Áno.
Mám pocit, že nikdy nebudem na začiatku niečieho života.
Na úplnom začiatku.
Ale budem tam na konci.
A budem toho človeka milovať až do úplného konca.
To je úžasné, Nikki.
Asi tak budem milovať aj teba.
Mimochodom.
Dobre.
Och.
To je on.
Nerád idem, ale mám vysoké hodnotenie a nechcem si ho pokaziť.
- Chápem. - Viem. Viem, že to chápeš.
Odprevadíš ma?
Čo sa to tu deje?
Je to jazda!
Myslíme, že je to jazda.
Aká je voda, zlatko?
Dobrá.
Počkám vonku.
Dula povedala, že máte 20 minút,
potom sem príde niekto bohatý porodiť.
Dobre.
Myslela som, že to bude príjemné.
Ale všetko len bolí.
Zlatíčko.
Myslím, že som pripravená.
Dobre.
Vrátim sa do izby
a zavolám Amy.
Môže ti ponúknuť sedatíva.
Mami...
Ja viem.
Už to viem.
Všetko, čo by si mi chcela povedať,
už viem.
Moje telo mi dobre slúžilo.
Výborne ti slúžilo.
Mám tu pre vás prvú dávku.
Uľavím vám od bolesti a bude sa vám ľahšie dýchať.
Viete čo?
Úprimne,
nie je to také vážne, kurva.
Poďme na turné.
Celkom sa teším.
Viete, koľko plánov a výletov
som zrušila, lebo som sa necítila dobre?
A teraz idem na vlastný výlet.
- Áno. - Dobre.
Som na teba strašne hrdá.
A ľúbim ťa.
A som za teba strašne vďačná.
Si moja najobľúbenejšia osoba na celom šírom svete.
Som tu.
Som tu s tebou.
Dopekla.
Ďakujem, že si ma neuhryzla.
Predstavenie sa končí.
Veď naši herci
boli iba duchovia –
zmizli ako vidiny v ovzduší, v riedkom vzduchu,
v ktorom sa rozpustia aj všetky nádherné paláce,
veže ovenčené mrakmi, vznešené chrámy,
celý veľký svet, aj tí, ktorí ho zdedia.
Všetko zmizne v hmle
ako tento letmý dej.
Sme všetci z rovnakej látky ako sny. Náš malý život je obmývaný spánkom.
Nie!
Ahoj.
- Ahoj. - Prepáč, meškáme.
- Ahoj, Winter. Ako škola? - Ahoj.
Aká bola generálka?
- Dobrá. Áno. - Áno?
PODĽA PODCASTU O ŽIVOTE MOLLY KOCHANOVEJ
MIESTA A DIALÓGY SÚ VYMYSLENÉ A SLÚŽIA NA DRAMATIZÁCIU.
Preklad titulkov: Ivana Kopisová