NATOČENO PODLE ROMÁNU „INFLUENZA“ OD HAN SANG-WOONA
Co si sakra myslíte, že děláte, vojíne?
-Vojíne Park Yun… -Vojíne!
-Mluvte, vojíne! -Vojíne!
-Vojíne Park Yun-seungu.
Zelenáč. Jste nervózní?
Vidíte toho chlapa, co se chystá domů?
Trčel tu rok a půl
a konečně jde domů.
Žárlíte?
-Ne, pane. -No tak, nelžete.
Ano, pane. Žárlím, pane.
Taky žárlím, zatraceně.
Je mi vás líto.
Nikdy nezažijete propuštění z vojny.
Protože dřív nastane konec světa.
Viďte, seržante Lee Jae-yoone?
Sakryš!
Viděl jsem ten civilistický úsměv.
Žárlím jak blázen.
Nazdar!
Zdar.
Dnes, 18. června 2026,
jsem já, seržant Lee Jae-yoon, oficiálně propuštěn ze služby!
Nazdar!
Zdar.
-Dobrá práce, Jae-yoone. -Děkuji, pane!
Ať se vám v budoucnu daří.
Děkuji, pane!
Na shledanou.
Mějte se!
Syčák jeden.
Young-joo!
Young-joo.
Young-joo!
1. ČETA LEE JAE-YOON
Nazdar.
-Ztište se. Vzbudíte ostatní. -Ano, pane.
-Vzbuďte In-hoa a připravte se. -Ano, pane.
Už jdu.
Je to tudy, pane.
In-ho.
Vzbuďte se, máme službu.
Vypadá to na americkou stíhačku F-100.
Lehce zkosená u křídel.
-Tupý čumák, jako buřt… -In-ho.
Čumák je kulatý. Kulatý motor.
Pozor na kulatou pleš.
Cože?
Míří k nám tisíce bombardérů.
Myslím, že nás slyší.
Ano, pane.
Jak jsou blízko?
Máme je pod nosem.
Pozor, havarují.
Pozor! Míří přímo na nás!
Desátník Ra In-ho!
Odkdy jste desátník?
Nerozumím, pane.
Aha, ještě nejsem desátník.
Vojín Ra In-ho!
Tenhle chlap je totálně ztracený.
Připravte se na stráž.
-Ano, pane! -Ano, pane.
MILÁČEK YOUNG-JOO
BROUČEK JAE-YOON
Co je?
Zvedni to.
Řekni mu, že jestli bude volat tak pozdě,
nedovolím ti s ním chodit.
Haló?
-Ahoj. -Jak se máš?
Ahoj, Jae-yoone. Co je?
„Co je“?
-Víc mi neřekneš? -Ano.
Young-joo.
Opít se je jedna věc.
Ale hodiny jsem se ti nemohl dovolat
a pak mi to vzal nějakej cizí chlap.
Tak co se sakra děje?
Asi jsi mluvil s mým manažerem.
Zavezl mě domů, protože jsem byla opilá.
-Chlap tě zavezl domů? -Ano.
Ožrala ses a nějakej chlap tě zavezl…
Kang Young-joo, copak na mě vůbec nemyslíš?
Myslím na tebe pořád.
Promiň.
Ale Jae-yoone, jsou…
Jsou tři hodiny ráno.
I když jsem to podělala,
volat mi a budit mě takhle v noci taky není správný.
Nemohl jsem spát, protože jsem se o tebe šíleně bál.
Tak dobře.
Promiň, že jsem ti to nezvedala a neodepisovala.
Vysvětlím ti to zítra ráno…
Haló?
Co se stalo?
Haló? Young-joo.
Haló?
Young-joo? Haló?
Do háje.
Tentokrát jí to neprojde.
Co si myslí?
Přesně moje řeč.
-Nazdar. -Vám to taky neprojde.
Podívejte se na něj, sakra.
Co s vámi mám dělat?
Dojedl jsem, pane.
Nazdar.
Zdar.
2. května 2025.
Ranní nástup první čety.
Z devíti členů jsou dva na stráži.
Zbývajících sedm je přítomno.
Hlášení dokončeno.
-Pohov. -Pohov.
Pohov.
Velitel zrušil dnešní přísahu a cvičení.
V této zimě by se vám mohly poškodit svaly.
Tak nechoďte ven a dívejte se na televizi.
Trochu si zacvičte, ať se protáhnete. To je vše.
-Nazdar. -Zdar!
Nazdar.
Kdo je ten spáč?
Tohle je vaše maximum?
-Ne, pane! -Ne, pane!
Jste na vrcholu sil. Chovejte se tak!
-Veliteli čety. -Ano, pane.
Ať si dají 50 koleček kolem cvičiště.
Stěžujete si?
Vy syčáci.
Chcete si dát 80 koleček?
-Ne, pane! -Ne, pane!
Dobře.
Dáte si jich 67.
Do toho.
-Do toho. -Ano, pane!
Není vás ani deset a neumíte se sladit?
Slaďte se!
Levá.
-Raz, dva… -Zbývá 65 kol!
Tři, čtyři.
Raz, dva, tři, čtyři.
-Raz, dva, tři, čtyři. -Sladit!
Pochodujte!
-Raz, dva, tři… -Raz, dva, tři…
BROUČEK JAE-YOON
Kang Young-joo, počkej.
Ahoj, jdeme pozdě. Poběž.
VÝCHOD
VSTUP
-Young-joo. -Dobrý den.
-Právě jsi dorazila? -Ano.
-Zdravím. -Dlouho jsem vás neviděl, Seul-gi.
Jak ti jde práce?
Zvykám si rychle, díky vám.
Jsem vám dlužná.
To mi říkáš
celý měsíc, co tu jsi.
Kup mi radši místo řečí třeba tteokbokki.
To bych vám musela koupit nejmíň sto porcí.
Vážně? A co dneska?
Dneska?
Dneska…
Nevadí, jestli nemáš čas.
Necháme to za týden.
Dveře se zavírají.
BROUČEK JAE-YOON
MILÁČEK YOUNG-JOO
Volaný je nedostupný.
Opakujte volání později.
Vážně?
Vzdušný poplach.
Shromážděte se do pěti minut.
Poplach takhle brzy ráno?
Proč?
Nazdar!
Tudy, pane.
Začneme, pane.
Spusťte.
Jedna Mi-4 na osmé hodině, sedm km od základny.
Povolení pálit na cíl a zneškodnit ho.
Jedna Mi-4 na osmé hodině, sedm km daleko.
Povolení pálit na cíl a zneškodnit ho!
Spojovatel. Přijímač.
Červené tlačítko. Tři vteřiny.
Vzdušný poplach.
Jedna Mi-4 na osmé hodině, sedm km daleko.
Povolení pálit na cíl a zneškodnit ho.
Vzdušný poplach.
Jedna Mi-4 na osmé hodině, sedm km daleko.
Povolení pálit na cíl a zneškodnit ho.
Generátor běží.
Spojení zajištěno.
Velící důstojník, Jeon Hyung-bae!
Mířidla připravena!
-Odjistit a zapnout. -Odjistit a zapnout.
-Nabít. -Nabít.
-Rychlost střely 30. -Rychlost střely 30.
-Vystřelit simulovanou přes radar. -Simulovanou přes radar.
Cíl na osmé hodině, sedm km. Odstoupit od hlavně.
-Cíl zaměřen na sedm km. -Cíl zaměřen na sedm.
-Šest km. -Šest km!
-Cíl zaměřen na pět km. -Cíl zaměřen na pět.
-Čtyři km! -Čtyři km!
-Tři km. -Tři km!
Jedna, dva, zamířit a pal!
Vypnuto.
-Hlášení o útoku. -Hlášení!
Cíl byl zneškodněn.
Vypáleno třicet ran. Bez ztrát na životech a vybavení.
Rozumím.
Muniční sklad otevřen!
Sklad otevřen!
-Sto nábojů! -Sto nábojů!
-Dvě stě! -Dvě stě!
-Tři sta! -Tři sta!
-Ozbrojen a připraven! -Ozbrojen a připraven!
Tady je váš rozkaz!
Směr je…
Základna…
Jedna hodina, pět km, An-2, výsadkáři.
Na jedné hodině, pět km, An-2 vysazuje výsadkáře.
Zaměřte je děly.
A hlášení.
Hlášení o střelbě.
-Rozumím. -Rozumím!
-Rozumím. -Běžte.
-Nabít. -Nabít.
Cíl na jedné hodině, pět km. Odstoupit od hlavně.
Na jedné hodině, pět km. Odstoupit od hlavně.
-Manuální zaměření. -Manuální zaměření.
-Pomalá střelba. -Pomalá střelba.
-Rychlost cíle nula. -Rychlost cíle nula.
-Vzdálenost 2 000. -Vzdálenost 2 000.
-Cíl zaměřen. -Cíl zaměřen.
-Nabít. -Nabito.
Jedna, dva, zamířit a pal!
-Raz, dva, zamířit a pal! -Raz, dva, zamířit a pal!
-Cíl zaměřen! -Cíl zaměřen!
-Nabít. -Nabito.
-Raz, dva, zamířit, pal! -Raz, dva, zamířit, pal!
-Bum. -Bum.
Vypnuto.
Výsadkáři sestřeleni, vypáleno 90 ran.
-Bez ztrát na životech a vybavení. -Rozumím.
Ti dva jsou naši nejlepší.
Nosič munice, vojín Hwang Kyung-sik,
byl první v desátém ročníku střelecké soutěže.
Je jedním z našich mužů.
Nadporučíku Park Sung-wooku.
Střela KP-SAM je tamhle.
Máme řízenou střelu!
Bum!
Všichni jsme mrtví!
Ti dva
jsou starší než ostatní.
Je jim 26 a 30 let.
Takže se jim
hůř zvyká na vojnu…
„Všichni jsme mrtví!“
-Veliteli čety. -Ano, pane.
Jaká je naše mise?
Odrazit nečekaný útok nepřítele
protiletadlovou zbraní
na věži 77A, nejvyšším bodě v Soulu,
zabezpečit klíčovou infrastrukturu města, ochránit občany
a zabezpečit vzdušný prostor nad hlavním městem.
Pochodem v chod.
Zastavit stát.
Čelem vzad.
Dnes jste mě všichni zklamali.
Měli byste dostat kázeňský postih.
Buďte rádi, že udělám jen tohle.
Je tu 77 pater.
Vyběhněte nahoru a přemýšlejte o tom, co jste pokazili.
Nazdar.
Sakra.
Postih by byl lepší.
Sedmdesát sedm pater.
Sklapněte!
Čelem vzad.
Pochodem v chod.
Pozor.
Musíme se držet plánu.
Sakra!
Mami, mám hlad.
-Ještě? Vždyť jsme snídaly. -Ještě mám hlad.
Restaurace je tudy. Následujte mě, prosím.
Tudy.
Lee Jae-yoone.
Jsem ztracený případ.
-Pokračujte. -Nechte mě tady.
Pokračujte, moulo.
Kim Young-mane.
Určitě se flinkáte, když jste teď seržant.
Jestli svoje muže nezkrotíte,
lidi si budou myslet, že se flákáte.
Polepším se, pane.
Podívejte na ty mizery.
Vzpor ležmo.
Hej!
Vzpor ležmo!
In-ho a Jae-yoone, vy mizerové.
Zrovna včera
jsem jednoho syčáka přistihl s mobilem na stráži.
A ten druhý spal.
Jako by to nestačilo, během cvičení
střelec upustil střelu
před naším velitelem.
Uvědomil jsem si,
že naše četa je v úděsném stavu.
Já být naším velitelem,
všichni byste skončili v base!
Slyšíte mě?
Od této chvíle
máte zákaz používání telefonů.
Jestli někoho přistihnu s mobilem v ruce,
zabiju ho a sám skončím v base.
-Hyung-bae. -Ano, pane.
-Seberte jim mobily. -Ano, pane.
A vy dva.
Svobodník Lee Jae-yoon se hlásí.
Vojín Ra In-ho se hlásí.
Nechtěl jsem vám to říkat,
ale jste starší než my ostatní.
Tak se podle toho chovejte.
Vy mizerové.
Nemohla jsem to zvednout, protože jsem zaspala do práce.
Ten včerejšek mě moc mrzí, Jae-yoone.
Na uvítacím večírku jsem to přehnala s pitím.
Zavezl mě domů manažer a vedoucí, protože bydlí poblíž.
Úplně chápu, proč sis to vyložil špatně.
Ale Jae-yoone…
Vojín Choi Chul-woo.
Vojín Hwang Kyung-sik.
Pohyb.
Vojín Ra In-ho.
-Běžte. -Ano, pane.
Troubo.
Svobodník Lee Jae-yoon.
Dejte mi ho.
-Vteřinku. -Dejte mi ho.
-Jen vteřinku. -Hej.
Je to moc důležitá zpráva.
Sakra, Jae-yoone.
Hned mi ho dej.
Vzpamatujte se, je to vaše vina.
Promiňte, pane.
-Nazdar. -Zdar.
Co je to tu za náladu?
Jako bych chodil po tenkém ledě.
Co to děláte?
Vojín Choi Chul-woo se hlásí.
Po všech těch schodech ještě nemáte dost?
Proč máte tak velké svaly?
Po tréninku nohou se musí trénovat i vršek.
Jen pohled na vás mě unavuje.
Dám vám vařená kuřecí prsa. Stavte se v jídelně.
Ano, desátníku Kwaku.
Děkuji, pane!
-Kwaku, telefon. -Cože?
Jo, jistě.
Stejně mi nikdo nevolá. Nate.
Ale na oplátku
potřebuju někoho do kuchyně.
Musím něco doručit. Jak dlouho ještě musím dělat tohle?
Proč není jako jediný unavený?
Trouba.
-Beru Jae-yoona. -Svobodník Jae-yoon se hlásí!
-Pomůžete mi. -Ano, pane!
Rychleji.
Neuvěřitelné.
Podpraporčík Jung
a nadporučík Park pořád mluví o pořádku v systému.
Ale nutí mě nosit jim jídlo,
aby nemuseli jíst tu šlichtu jako my.
Můžou mluvit o dvojím metru. Jen ať počkají.
Než mě propustí, nahlásím je.
Není to vtipné?
Vy syčáku.
Mluvím snad sám se sebou?
Řekněte něco.
Promiňte, pane.
Vy s In-hoem jste přítěž.
I dnes jste oba…
In-ho dělá víc chyb než já…
Proč se nedokážete nic naučit?
In-ho rozhodně není nejbystřejší
a je starší než my, takže to chápu.
Ale vy jste chodil na univerzitu a vypadáte chytře…
Co to je?
Děje se něco?
Ti lidi…
Co je s nimi?
To nic, pane.
To, že jste tady, je problém.
Pospěšte si.
-Na co koukáte? -Já…
-Pojďte sem. -Promiňte, pane.
-Sakra, jste snad Ra In-ho? -Ne, pane.
Hej, honem.
Pozor.
Zdravím, Soo-jeong.
Nainstalovali jsme pro vás výtah.
Vaše přítomnost znepokojí VIP hosty.
Jejda.
Asi o tom nevíte.
Výtah je mimo provoz.
Tak jste to měl nahlásit.
Zabavili nám telefony. Věřila byste tomu?
To je jedno.
Řiďte se našimi instrukcemi.
-Prosím. -Jistě, promiňte.
Kdyby se to opakovalo,
bude nejlepší, kdybychom mohli kontaktovat přímo vás.
Dala byste mi vizitku?
Soo-jeong?
O co vám sakra jde?
Proč bych vám měla dávat vizitku?
-Proboha. -Co?
To jste taková na každého?
Blázne…
Udělejte, co máte, a ztraťte se.
Se mnou nemáte nic společného.
-Ne, mám práci tady. -Cože?
Víte, jak se jmenuju?
Proč bych to měla vědět?
Mám to tady. Kwak Gye-young.
Očividně to nechápete.
-Není to poprvé. -Omluvte mě.
Jae-yoone.
-Ano? -Je tu legendární Arron Park.
-Ústup. -Hej.
-Je tu Arron Park. -Hej!
Ti malí hajzlíci.
Arron Park…
Málem nás chytil, sakra.
-Šlo to výborně. -Škoda.
-Předáme to a půjdeme. -Ano, pane.
-Ahoj, Paolo! -Ahoj, Paolo!
My o vlku a vlk…
Vypadá to dobře.
Dáme si maso.
Těšte se na zítřejší korejský banket.
-Banket? -Ahoj, Jae-yoone.
Jako vážně?
Tak to budu večeřet tady.
Já taky.
Tradiční korejské hangari. Super.
Hangari ne. Tohle je…
-Ttukbaegi. -„ Ttukbaegi“ ?
Místní věci jsou nejlepší
Desátníku, musím mluvit s kuchařem Jungem.
-Vraťte se za pět minut. -Ano, pane.
Podpraporčík by se zbláznil…
-Já vím, pane! -Syčák.
Ongojishin.
ZNÁT STARÉ, NAUČIT SE NOVÉ
Tumáš.
Je ti plně k dispozici, Lee.
Nikdy ti to nezapomenu.
Děkuji.
Young-joo, zvoní ti telefon.
Ty už máš krevety snědené?
Haló?
Kang Young-joo!
Říkalas, že mi to vysvětlíš ráno, ale nevzalas mi to!
Ahoj, Jae-yoone.
Čí je to telefon?
To není důležitý. Zlobím se na tebe.
Budeš se tomu pořád vyhýbat?
Určitě jsi byla tak opilá, že si včerejší hovor nepamatuješ.
-Je to tak? -Hej.
Napsala jsem ti to ve zprávě.
Vážně to chceš odbýt jednou smskou?
Nechápeš, o co tady jde?
Tak dobře.
Včera večer…
Podpraporčík už se shání, musíme jít,
-nebo skončím v base! -Ano, pane!
Zavolám ti. Všechno mi vysvětlíš, jasný?
Hej, Jae-yoone.
To byl tvůj přítel z vojny?
-Ano. -Aha.
Jakou má hodnost?
-Je svobodník. -Jejda.
To bude na dlouho.
Počkáš na něj?
Proč se vůbec ptáš?
Není hloupá.
Proč by marnila čas čekáním na někoho, koho si nevezme?
Že jo?
Je to ztráta času?
-Samozřejmě. -Co ti je?
Třeba ho miluje a po propuštění se vezmou.
Viď, Young-joo?
Chceš si ho vzít, že?
O tom jsem ještě nepřemýšlela.
Moment.
Měla bys začít.
Už nejsi úplně nejmladší.
Proč to říkáš?
Co máš za problém?
Chci říct,
že už máš na takové věci věk.
Jen žertuju.
Má pravdu, měla bys o tom přemýšlet.
Mám to vyřešené.
Pokračujte, prosím.
Není mi dobře.
Dobrou chuť.
Ano?
Můžu mluvit se svobodníkem Lee Jae-yoonem?
Je mi líto, vrátil se k jednotce.
-Tak to nic. -Nashle.
Ra In-ho.
Vojín Ra In-ho se hlásí.
Kde jste byl? Jste na řadě s odpadky.
Svobodníku Lee.
Tady.
Vy jste ho neodevzdal?
Zbláznil jste se?
Hele, ten je můj.
Řekl jsem skladníkovi, že mám nemocné dítě.
Vy máte nemocné dítě?
Ne, syn je v pořádku.
Vzal jsem váš mobil místo svého,
protože se zdálo, že ho potřebujete.
Co kdyby vás chytili?
Vy lišáku.
Děkuju.
Ra In-ho!
-Vojín Ra In-ho se hlásí! -Nechte toho.
-Dělejte! -Ano, pane!
Ra In-ho!
Běžte si promluvit s přítelkyní.
-Dodělám to s vojínem Hwangem. -Dobře.
Díky.
-Nechte toho! -Ať vás nechytne.
Jinak to nejde.
Takhle to mám dělat?
Syčáku.
Přinášíme další zprávy.
Dnes v Soulu došlo k dalším incidentům,
kdy lidé v záchvatu napadli veřejnost.
Ministerstvo zdravotnictví situaci monitoruje
a útočníky umístilo do karantény
-kvůli testům. -Jsem doma.
Vrátila ses dost pozdě.
V reakci na potenciální hrozbu epidemie
-byli do Koreje vysláni vědci, -Nevypadáš opilá.
-aby provedli výzkum. -Jasně že ne.
-Byla jsem v práci. -Dále…
Mám hlad, dej mi něco k jídlu.
Řekla jsi Jae-yoonovi,
že ho zabiju, jestli ještě jednou zavolá v noci?
Ne. Nic si nepamatuju.
Žádný rozumný muž by takhle pozdě nevolal.
Musíš si to dobře rozmyslet.
Když si vezmeš takového sobce,
budeš trpět do konce života.
Proč to dneska všichni řeší?
Byl proveden průzkum
mezi 2 509 voliči staršími 18ti let.
V porovnání s minulým týdnem se počet osob,
které měly pozitivní názor na prezidentův…
BROUČEK JAE-YOON
Pořád se naháníme, co?
To mi povídej.
Young-joo.
Četl jsem tvoji zprávu.
To s tím uvítacím večírkem a manažerem chápu.
Ale je to těžký, když jsem tu zavřený a nic nemůžu.
Mohla bys být ohleduplnější?
Mám o tebe hrozný strach.
Haló?
Haló? Young-joo?
Haló?
-Jae-yoone. -Ano?
Co kdybychom si dali na čas pauzu?
Co…
Co to povídáš?
Chceš se mi pomstít za to rýpání?
Ne.
Proto to neříkám.
Tak proč?
Co tě odvedli,
hodně jsem přemýšlela o tom, jestli na tebe mám počkat.
Řekněme, že bych 18 měsíců počkala.
Co s námi bude dál?
Kam se náš vztah ubírá?
Jae-yoone.
Co jsi na vojně,
neřekl jsi nic, čím bys mě uklidnil.
A ani teď mi nedokážeš odpovědět.
-Svobodníku Lee. -Ano?
Ptá se po vás seržant Kim.
Hned jsem tam.
-Dobře. -Hned přijdu. Běžte.
Jae-yoone.
Není to těžký jen pro tebe.
Dobře. Udělám, co říkáš.
-Pojď se najíst. -Mami!
Nemůžeš zaklepat?
Co se děje? Proč brečíš?
Nebrečím.
-Smím něco říct? -Ne, nemůžete.
Ano, pane. Rozumím!
Povídejte. Co je?
Jste v pořádku, svobodníku Lee?
Young-joo
si chce dát pauzu.
Takže se chce rozejít, že jo?
Smím říct ještě něco?
Když jsme tu sami, nemusíte se dovolovat.
Můžete prostě mluvit.
Ano, pane.
Tak se tedy zeptám.
Vezmete si svou přítelkyni, až vás propustí z vojny?
No…
Vzala by si mě?
Ani nemám dostudováno.
Jak dlouho chcete, aby na vás čekala?
Čekat 18 měsíců není snadné.
Moje žena říkala,
že nebýt našeho syna Ha-yula,
dávno by mě opustila.
Náš drahý Young-mane.
Chtěl byste něco?
Není potřeba, pane.
Říkali, že za týden můžu jít dolů.
Dát si spoustu dobrot.
Nazdar.
No jo, už zase trucuje.
-Přinesu vám hamburger. -Šest.
-Mějte se. -Sedm.
Nashle, pane.
Osm.
Devět.
Deset.
Můžete toho už nechat? Rušíte nás.
Už jen jednu sérii.
Jae-yoon a In-ho včera zase podělali hlášení.
Až budu velitelem čety,
tohle jim neprojde.
Idioti.
Chcete tím říct, že jim to prochází,
protože jsem špatný velitel čety.
Takhle si to nevykládejte, seržante.
Víte, že jste můj oblíbenec.
Jste můj vzor.
To jsou jenom řeči.
Co uděláme s Jae-yoonem a In-hoem?
To kdybych věděl.
Jsou starší než my.
Proč nemůžou udělat nic dobře?
Kdyby se jim dařilo z poloviny jako tady našemu esu,
neměl bych obavy.
Viďte, Kyung-siku?
Ano, pane.
Co to povídáte?
Jae-yoon je nadřízený.
-Kyung-siku. -Ano, pane?
Ať vám to nestoupne do hlavy. Respektujte nadřízené.
Nemůžu zajít do kadeřnictví?
-Bude to lepší a hygieničtější. -Ne.
Vždycky jsem chtěla svého kluka před odvodem ostříhat.
Budeš hezčí než ostatní vojáci.
Jdu na to.
Ale ne.
Přijde ti to vtipný?
-Vypadáš roztomile. -Ty se mi směješ?
Jsi roztomilý.
To je ošklivý. Nedělej to.
Nech toho, nesluší ti to.
Tenhle šereda je tvůj přítel.
Nech si to pro sebe. Nikomu to neukazuj.
Ano?
Pokračuj.
Ty brečíš?
Opravdu?
Nechci to dělat.
Hej.
Nemůžeš mě tu takhle nechat!
Hej…
Nech toho, nesluší ti to.
Tenhle šereda je tvůj přítel.
Nech si to pro sebe. Nikomu to neukazuj.
SEO JIN-WOOK
Dobrý den.
Proč zníš tak sklíčeně?
Jsem ještě rozespalá.
Proč mi voláte o víkendu?
Potřeboval jsem do města zařídit něco otci
a už to mám vyřízené.
Vzpomněl jsem si,
že bydlíš nedaleko.
Tak jsem teď…
u tebe před domem.
Co?
Jste před mým domem?
Tak jo.
Young-joo.
-Nečekal jste dlouho? -Ne.
Přijel jsem neohlášeně,
tak jsem rád, že jsi za mnou přišla.
Pojď. Mezitím jsem nám rezervoval stůl.
Chodím sem často, protože můj známý je spolumajitel.
Ale obědové menu není tak dobré jako jejich večeře.
Je to tu moc hezké.
Jídlo tu mají výborné.
Objednáme si.
Jistě.
Každopádně
jste mi moc pomohl, když jsem se ucházela o práci.
Musím vám to konečně oplatit.
Omlouvám se a jsem vám moc vděčná.
Můžeš mi to oplatit někdy jindy.
Mají tu draho, takže platím já.
Ne, pane. Zvu vás.
To je dobré. Příště mi koupíš tteokbokki.
A známe se už roky.
Proč mi pořád vykáš?
Když jsme mimo kancelář,
můžeš mi normálně tykat.
Bývám občas drzá.
Když si příliš zvyknu, chovám se troufale.
Takže to nejde.
Alespoň se usmíváš.
Cestou jsi neřekla ani slovo.
Děje se něco?
Jde o tvého přítele?
Jde.
MILÁČEK YOUNG-JOO
Z toho uvítacího večírku
jsi odešla brzy a zmeškala jsi to, ale Jun-ho se hrozně opil
a kopnul našeho děkana do břicha.
Našemu děkanovi bylo 60 let, takže…
Nemusíš to vzít?
To je můj přítel, bylo by to na dlouho.
Zavolám mu z domu.
Dobře.
Nikdy by mě nenapadlo, že chceš pracovat v kanceláři.
Nevidí se každý den, aby tak hezká dívka opravovala stroje.
Byla jsem slavná bohyně Opravářka.
Ale mámě se nelíbilo, že si špiním ruce.
A taky jsem chtěla obyčejný život.
Proto jsem vám vděčná za pomoc, pane.
Jsem Seo Jin-wook. Řekni „Jin-wook.“
Už jsem vám řekla, že to nejde.
Řekni to. „Jin-wook.“
Pane.
-Není to tak těžké. -Nemůžu.
Odevzdej ho za mě.
Křičel na něj celý den.
Nadával klukovi o deset let mladšímu, než je on.
Ten vedoucí týmu je hrozně neomalený.
-Pane. -Ano?
Musím si odskočit.
Jistě, běž.
Máte jednu hlasovou zprávu.
Young-joo. Tady Jae-yoon.
Nejdřív…
Omlouvám se.
Přemýšlel jsem o tom z tvého pohledu.
Fakt je to beznadějný.
Je nám 26 let
a bude nám 27, až se odsud dostanu.
Ještě musím dostudovat vysokou a pak si najít práci.
Čekat na moje propuštění je jedna věc,
ale nemůžu po tobě chtít, abys čekala donekonečna,
i po mém odchodu z vojny.
Upřímně si ani nejsem jistý,
co mě v budoucnu čeká.
Takže by to bylo sobecké.
Snažil jsem se to všechno odbýt
výmluvou, že láska stačí.
Ale myslím, že to není fér.
Není to fér vůči tobě.
Není to fér vůči nám oběma.
Young-joo.
Rozejdeme se.
Díky za všechno.
Moc mě to mrzí.
Opatruj se.
Telefon je vypnutý.
Po zaznění tónu zanechte…
Jak se tam dostaneš?
Taxíkem.
Na viděnou v pondělí.
Young-joo.
Odvezu tě do kasáren.
Komu mám tedy kvůli tomu výtahu zavolat?
Volal jsem na strojovnu, jak mi bylo řečeno.
Já to chápu.
Mluvil jsem s nimi před týdnem.
Dobře.
Je jim to u prdele, protože to není jejich výtah.
Myslíte, že to zvládnou?
Obzvlášť on.
Ano, pane! Zvládnu to, pane!
-Mám z toho špatný pocit. -Seržanti Ahn a Yoo
se vrátí dnes večer.
Do té doby jsou na stráži ostatní.
Tito dva jsou jediní, kdo může zajet pro benzín.
Pokud se něco zvrtne, přivedete je sem.
Ano, pane.
Slyšeli jste ho.
Neudělejte žádnou hloupost.
Zajeďte pro benzín na benzínku u křižovatky
a hned se vraťte, ano?
-Ano, pane! -Ano, pane!
Svobodníku Lee.
Jste v pořádku?
Jaký vojín nosí baret takhle?
-Hele. -Vojín Ra In-ho se hlásí!
Nepřehánějte. Jsem v pořádku.
Tak…
Můžeme si koupit koblihu?
Něco sladkého na zvednutí nálady.
Líbí se mi vaše uvažování.
Kdy jste to propašoval?
Dobře, koupíme si pár koblih.
Jídlo vždycky pomůže.
Jsme v centru Gangnamu.
-Je tu hodně obchodů… -Pánové?
Dobrý den, Soo-jeong.
Dobrý den.
-Děje se něco? -Co prosím?
Ne. Můj nadřízený vám to už řekl.
Náš soukromý výtah nefunguje.
Já vím.
Ale když sem budete pořád chodit…
Určitě jsem to vašemu nadřízenému řekla.
Tomu kvákovi, tedy Kwakovi…
Kwak Gye-young, že?
Takže víte, jak se jmenuje.
Dobrý den, jak vám můžu…
Asijská Super Star začíná v 16:00, že?
Kdy dorazí ředitel sponzorské firmy?
Proč? Máte tu nějakou práci?
Jsme dobří přátelé. Rád bych ho pozdravil
-a poptal se na změny v průmyslu… -Co to s vámi je?
Jste v pořádku?
Znáte Alex Entertainment?
Ano, znám.
Už jsem vám to říkal.
-Ano, říkal jste… -Promiňte!
Vy dva vojáci!
JESTLI MŮŽEŠ DOLŮ, PROMLUVÍME SI OSOBNĚ…
Jen ze zvědavosti.
Jedeš se tam
s ním rozejít?
Jak je to ještě daleko?
Už tam budeme.
No, já…
Young-joo.
Ať se stane cokoli,
nezapomeň, že ti můžu kdykoli pomoct.
Jako vždy ti budu stát po boku.
Budu čekat
jako velký strom,
o který se můžeš opřít.
Jasně.
Dobře.
Proč to k čertu
musíte dělat vždy, když mám službu?
Jsem…
S dovolením.
Promiňte, pane. Už jdu!
Zmizte.
Svobodníku Lee. Můžu říct ještě něco?
Co je?
Nemáme času nazbyt.
-Jestli nekoupíme ty koblihy… -Hele.
Co to je?
-Letí přímo na nás. -Vidím to!
-In-ho! -Ano?
-Letí přímo k nám! -Pane!
Už se blíží!
Překlad titulků: Terkas