HAN SANG-WOON „INFLUENZA” CÍMŰ REGÉNYE ALAPJÁN
Mi a fenét képzel, mit csinál, közlegény?
-Park Yun… -Közlegény!
-Válaszoljon, közlegény! -Közlegény!
-Park Yun-seung közlegény!
Újonc! Ideges talán?
Látja azt a fickót, aki készül hazamenni?
Másfél évre itt ragadt,
de végre hazamehet.
Irigy rá?
-Nem, uram. -Ne már! Legyen őszinte!
Igen, uram. Irigykedem, uram.
Én is, a fenébe is!
Nagyon sajnálom magát.
Sosem fogja átélni, milyen leszerelni a seregből.
Vége a világnak, mielőtt maga odajut.
Nem igaz, Lee Jae-yoon őrmester?
A francba!
Láttam ám azt a civil mosolyt.
Kurvára irigy vagyok.
Tisztelet!
Tisztelet.
A mai nappal, 2026. június 18-án
én, Lee Jae-yoon, hivatalosan leadom a szolgálatot!
Tisztelet!
-Szép munka, Jae-yoon. -Köszönöm, uram!
Sok sikert a jövőjéhez!
Köszönöm, uram!
Viszlát!
Micsoda huligán!
Young-joo!
EGYES SZAKASZ, LEE JAE-YOON
Tisztelet!
-Halkabban! Felébreszti a többieket. -Igen, uram.
-Ébressze fel In-hót, és készüljenek! -Igenis!
Jön.
Erre tartott, uram.
In-ho!
Ébredjen! Mi következünk.
Egyetlen amerikai F-100-nak tűnik.
Enyhe bemélyedés a szárnytőnél.
-Tompa orr, mint egy kolbász… -In-ho!
Az orra kerek. Egy kerek hajtómű.
Ne kopaszodj kereken!
Mit mondott?
Ezernyi bombázó tart felénk!
Szerintem hall minket.
Igen, uram.
Milyen közel vannak?
Az orrunk előtt vannak.
Vigyázat! Lezuhannak!
Vigyázat! Egyenesen felénk jönnek!
Ra In-ho tizedes!
Maga mikor lett tizedes?
Nem értem, uram.
Ja, igen. Még nem vagyok tizedes.
Ra In-ho közlegény!
Ennek teljesen elment az esze.
Készüljenek őrszolgálatra!
-Igen, uram! -Igenis.
KEDVES YOUNG-JOO
ÉDES JAE-YOON
Mi van?
Vedd fel a telefont!
Mondd meg, hogy ha ilyen későn hív,
nem engedem, hogy veled járjon!
Halló?
-Halló? -Mi történt?
Szia, Jae-yoon! Mi van?
„Mi van?”
-Csak ennyit tudsz mondani? -Igen.
Young-joo!
Berúgni egy dolog.
De órákon át nem értelek el,
aztán valami random pasi vette fel a telefonodat.
Szóval mi a fene van?
Szerintem a főnökömmel beszéltél.
Hazahozott, mert részeg voltam.
-A fickó hazavitt? -Igen.
Berúgtál, és hagytad, hogy valami pasi…
Kang Young-joo, már nem is gondolsz rám?
Mindig rád gondolok.
Bocsáss meg!
De Jae-yoon, most…
Most hajnali három óra van.
Még ha szörnyen rosszat tettem is,
az sem szép dolog, hogy ilyenkor felhívsz és felébresztesz.
Szemhunyásnyit se aludtam, betegre aggódtam magam miattad.
Oké, jól van.
Sajnálom, hogy nem vettem fel és nem üzentem.
Holnap reggel mindent megmagyarázok…
Halló?
Mi történt?
Halló? Young-joo!
Halló?
Young-joo! Halló?
Mi a fene van már?
Ezúttal nem hagyom ennyiben.
Mégis mit képzel?
Én is így gondolom.
-Tisztelet! -Én sem hagyom ennyiben.
Nézzen rá, a kurva életbe!
Mihez kezdjek magukkal?
Befejeztem az étkezést, uram.
Tisztelet!
2025. május 2.
Egyes szakasz, létszám!
A kilenc tagból kettő szolgálatos.
A többi hét jelen van.
Jelentés vége.
-Pihenj! -Pihenj.
Pihenj!
A parancsnok lemondta a mai hazafias esküt és a gyakorlást.
Az izmok könnyen túlfeszülnek ebben a hidegben.
De azért ne maradjanak bent tévézni egész nap!
Alapvető tornagyakorlatokat végezve fittek maradhatnak.
-Tisztelet! -Tisztelet!
Tisztelet!
Ki szundított ott el?
Csak ennyire képesek?
-Nem, uram! -Nem, uram!
Még fiatalok. Tegyenek is úgy!
-Osztagparancsnok! -Igen, uram.
Fussanak 50 kört a gyakorlótér körül!
Panaszkodnak?
Huligánok!
Inkább 80 kört futnának?
-Nem, uram! -Nem, uram!
Oké.
Akkor legyen 67 kör!
Kezdhetik.
-Gyerünk! -Igen, uram!
Tíznél is kevesebben vannak, és nem megy egyszerre?
Lépjenek egyszerre!
Bal!
-Egy, kettő… -Még 65 kör van hátra!
Három, négy!
Egy, kettő, három, négy!
-Egy, két, há', négy! -Egyszerre!
Lépjenek egyszerre!
-Egy, kettő, három… -Egy, kettő, három…
ÉDES JAE-YOON
Kang Young-joo! Várj meg!
Szia! El fogunk késni. Fussunk!
KIJÁRAT
BEJÁRAT
-Young-joo! -Jó napot!
-Most értetek ide? -Igen.
-Helló! -Rég láttalak, Seul-gi.
Hogy tetszik a munka?
A segítségének hála gyorsan beletanultam.
Tartozom önnek.
Ezt azóta mondogatod,
hogy egy hónapja idejöttél.
Ne csak mondd, inkább hívj meg egy tteokbokkira!
Veszek önnek száz adag tteokbokkit.
Tényleg? Akkor ma együtt ebédelünk?
Ma?
Ma…
Nem baj, ha nem érsz rá.
A jövő hét is jó lesz.
Az ajtók záródnak.
ÉDES JAE-YOON
KEDVES YOUNG-JOO
A hívott szám nem kapcsolható.
Kérem, próbálja meg később!
Ez most komoly?
Légi riadó!
Szerelkezzenek fel, és gyülekező öt perc múlva!
Riadó ilyen korán?
De miért?
Tisztelet!
Erre, uram!
Kezdhetjük, uram.
Folytassák!
Egy MI-4 közeledik a bázis felé nyolc óra felől, hét kilométerre van.
Engedélyt kaptak tüzet nyitni a célpontra.
Egy MI-4 közeledik 8:00 felől, hét kilométerre van.
Engedélyt kaptunk tüzelni a célpontra.
Jelzőegység! Vevőt fel!
Piros gomb! Készenlét, 3 másodperc!
Légvédelmi riadó!
MI-4 8:00-nál, hét kilométerre.
Tüzelési engedély megadva.
Légvédelmi riadó!
MI-4 8:00-nál, hét kilométerre.
Tüzelési engedély megadva.
Generátor indul.
Csatlakozás rögzítve.
Rangidős tiszt, Jeon Hyung-bae!
Irányzék nyitva!
-Nyit, és bekapcsol! -Nyit, és bekapcsol!
-Áram be! -Áram be.
-Lősebesség: 30! -Lősebesség: 30.
-Szimulált lövés radarral! -Szimulált lövés radarral.
8:00, hét kilométer. Szóródást számít!
-Célpontot befogni! -Célpont befogva.
-Hat kilométer. -Hat!
-Célpont öt kilométerre! -Öt!
-Négy. -Négy!
-Három. -Három!
Egy, két, cél, tűz!
Egy, kettő, cél és tűz!
Áram ki.
-Jelentés! -Jelentést!
Célpont semlegesítve.
Harminc lövedékkel. Probléma nem adódott.
Vettem.
Egyes lőszertár nyitva!
Kettes lőszertár!
-Száz lövedék! -Száz!
-Kétszáz! -Kétszáz!
-Háromszáz! -Háromszáz!
-Kibiztosítva, kész! -Kibiztosítva, kész!
A parancs a következő.
Az irány…
Bázis…
An-2 egy óránál, öt kilométerre, ejtőernyősök.
Egy óránál, öt kilométerre egy An-2 ejtőernyősöket dob le.
A tüzérség készüljön célba venni!
És jelentést!
Jelentést a lövésekről!
-Vettem. -Vettem!
-Vettem. -Futás!
-Áram be! -Áram be.
1:00, öt kilométer. Szóródást számít!
1:00, öt kilométer. Szóródást számít.
-Kézi célzás! -Kézi célzás.
-Lassú tűzgyorsaság! -Tűzgyorsaság lassú.
-Célsebesség zéró. -Zéró sebesség.
-Célpont távolsága: 2000. -Távolság: 2000.
-Cél befogva. -Cél befogva.
-Platformot indít! -Megerősítve.
Egy, kettő, cél és tűz!
-Cél és tűz! Bumm! -Cél és tűz! Bumm!
-Célpont befogva. -Célpont befogva.
-Platformot indít. -Megerősítve.
-Cél és tűz! -Cél és tűz!
-Bumm! -Bumm!
Áram ki.
Az ejtőernyősöket ártalmatlanítottuk 90 lövéssel.
-Probléma nem adódott. -Vettem.
Ők ketten a legjobb embereink.
És a lőszerhordó, Hwang Kyung-sik közlegény
első lett a 10. Hadosztály-parancsnoki Lövészversenyen.
Az általunk kiképzettek közé tartozik.
Park Sung-wook főhadnagy!
És ott van a KP-SAM.
Hoztuk az irányított rakétát!
Bumm!
Mindenki meghalt!
Ők ketten
idősebbek a többieknél.
Ők 26 és 30 évesek.
Úgyhogy kicsit nehezen
szoknak hozzá a katonasághoz…
„Mindenki meghalt”.
-Osztagparancsnok! -Igen, uram.
Mi a küldetésünk?
Váratlan ellenséges támadás esetén
védelmezzük a légelhárító üteget
a 77A toronyban, Szöul legmagasabb pontján,
így megvédjük a városi infrastruktúrát és a polgárokat
a főváros fölötti légtér biztosításával.
Előre, lépés indul!
Állj!
Hátra arc!
Ma mind csalódást okoztak.
Mindenkit be kellene írnom fegyelmi eljárásra.
Legyenek hálásak, amiért beérem ennyivel!
Van 77 emelet.
Irány a tető, és közben gondolkodjanak el a hibáikon!
Tisztelet!
A fenébe!
Inkább a fegyelmi eljárás.
Hetvenhét emelet…
Fogják be a rohadt pofájukat!
Hátra arc!
Lépés indul!
Vigyázzatok!
Tartanunk kell az ütemtervet.
A picsába!
Anya, éhes vagyok.
-Még mindig? Sokat reggeliztünk. -De még éhes vagyok.
Az étterem erre található. Kövessen, kérem!
Erre!
Jae-yoon közlegény!
Veszett ügy vagyok.
-Tovább! -Hagyjon itt!
Tovább, huligán!
Kim Young-man!
Most biztos nem örül, hogy őrmester.
Ha nem bír az embereivel,
azt fogják hinni, hogy csak lazsál, maga barom.
Összeszedem magam, uram.
Nézze ezeket a rohadékokat!
Fekvőtámasz!
Hé!
Fekvőtámasz!
Szemetek vagytok, In-ho és Jae-yoon.
Tegnap este
a huligán őrszolgálat közben telefonált.
A társa mélyen aludt.
És ha ez nem lett volna elég, a riadógyakorlat alatt
egy tüzér elejtett egy rakétát
a zászlóaljparancsnokunk előtt.
Akkor jöttem rá,
hogy a szakaszunk szar formában van.
Ha én lennék a zászlóaljparancsnok,
maguk rohadékok már mind börtönben lennének!
Hallották?
Ettől a perctől kezdve
tilos telefont használniuk.
Ha bárkit rajtakapok, hogy telefonál,
megölöm, és én megyek börtönbe.
-Hyung-bae! -Igen, uram.
-Telefonokat elvenni! -Igen.
És maguk ketten!
Lee Jae-yoon közlegény jelen.
Ra In-ho közlegény jelen.
Tényleg nem akartam ezt mondani maguknak,
de idősebbek a többieknél.
Viselkedjenek felnőtt módra!
Rohadékok.
Nem tudtam felvenni, mert elaludtam, és sietnem kellett munkába.
Sajnálom a tegnapit, Jae-yoon.
Túl sokat ittam az új munkatársaknak rendezett vacsorán.
Az igazgatóm vitt haza, mivel a közelben lakik.
Teljesen megértem, ha félreértetted ezt.
De Jae-yoon…
Choi Chul-woo közlegény.
Kyung-sik közlegény.
Mozgás!
Ra In-ho közlegény!
-Menjen! -Igenis.
Barom.
Lee Jae-yoon közlegény!
Engedje el!
-Egy pillanat. -Engedje el!
-Egy pillanat… -Hé!
Nagyon fontos üzenet.
A francba, Jae-yoon.
Engedje már el!
Szedje össze magát! Ez eleve a maga hibája.
Sajnálom, uram.
-Tisztelet! -Tisztelet!
Mi ez a hangulat?
Úgy érzem, mintha lopakodnom kéne.
Maga mit csinál?
Chul-woo közlegény jelen.
A nagy lépcsőmászás után még edzeni akar?
Mitől ilyen nagy a karja?
Lábmunka után a felsőtestet is edzeni kell.
Már attól elfáradok, hogy magára nézek.
Kap főtt csirkemellet. Később jöjjön az étkezdébe!
Igenis, Kwak tizedes.
Köszönöm, uram!
-Kwak, adja a telefonját! -Mi?
Ja, persze.
Úgysem csörög sosem. Vigye csak!
De cserébe
kellene valaki, aki segít főzni.
Megrendelésem van. Meddig kell még ezt csinálnom?
Ő miért nem olyan levert?
Az egy barom.
-Jae-yoont viszem. -Jae-yoon közlegény jelen!
-Segíteni fog. -Igen, uram!
Szedje a lábát!
Ez hihetetlen.
Jung és Park parancsnok
mindig arról beszél, hogy meg kell tisztítani a rendszert.
De mindig vinnem kell nekik ételt,
úgyhogy nem azt a moslékot eszik, amit mi.
Ilyen ez a kettős mérce. Majd meglátja.
Mielőtt leszerelek, feljelentem őket.
Hát nem vicces?
Huligán!
Talán magamban beszélek?
Mondjon valamit!
Bocsánat, uram!
Tudja, maga és In-ho kockázatot jelentenek.
Ma is, maguk ketten…
In-ho több hibát követ el…
Miért nem megy semmi egyiküknek sem?
In-ho nem a legélesebb kés,
és mindenkinél idősebb, szóval érthető.
De maga egy jó egyetemre járt, és okosnak tűnik…
Mi van már?
Valami gond van?
Azok az emberek…
Mi van velük?
Semmi, uram.
Az a baj, hogy maga itt van.
Siessünk!
-Hé, mit nézelődik folyton? -Csak…
-Jöjjön már! -Sajnálom, uram!
-A francba, maga Ra In-ho? -Nem, uram.
Hé, csinálja!
Vigyázz!
Jó napot, Soo-jeong!
Építtettünk egy liftet csak külön maguknak.
A jelenlétük itt felzaklatja a VIP vendégeket.
Jaj, kedves!
Hát nem tudja.
A lift nem működik.
Akkor jelenteniük kellett volna.
Lefoglalták a telefonjainkat. El tudja ezt hinni?
Mindegy.
Kérem, kövessék az utasításokat!
-Kérem! -Úgy lesz. Bocs!
Ha esetleg ez újra megtörténne,
szerintem az a legjobb, ha közvetlenül önhöz fordulunk.
Adna egy névjegykártyát?
Soo-jeong?
Mi a fene van magával?
Mi a francnak adnék névjegykártyát?
-Te jó ég! -Mi van?
Maga mindenkivel ilyen rideg?
Holdkóros!
Csak csinálják, amit kell, és tűnjenek el!
Semmi dolguk velem.
-Nem, nekem itt van dolgom. -És mi az?
Emlékszik a nevemre?
Miért kéne emlékeznem a nevére?
Itt áll. Kwak Gye-young.
Látom, nem érti, amit mondok.
-És nem először… -Elnézést!
Jae-yoon!
-Igen? -A legendás Arron Park!
-Visszavonulás! -Hé!
-Arron Park az! -Hé!
Azok a kis szarosok!
Arron Park…
Majdnem elkapott. A francba!
-Pedig olyan jól ment. -Milyen kár.
-Adjuk ezt le, és tűnjünk innen! -Igen, uram.
-Szia, Paolo! -Szia, Paolo!
Emlegetett szamár!
Ez jól néz ki.
Vágjunk húst!
A holnapi bankettre készülünk.
-Mi? -Szia, Jae-yoon!
Tényleg?
Akkor itt fogok vacsorázni.
Én is.
Koreai hagyományos hangari. Nagyon menő!
Nem hangari. Ez itt…
-Ttukbaegi. -„Ttukbaegi”?
Mi a legjobb helyi
Tizedes! Beszélnem kell Jung séffel.
-Öt percet kap. -Igen, uram.
A főtörzs dühös lesz, ha késünk…
-Tudom, uram! -Huligán!
Ongojishin.
A RÉGIT ISMERVE ÚJAT TANULSZ
Tessék!
Használja csak, Lee közlegény!
Erre a halálomig emlékezni fogok.
Köszönöm!
Young-joo, csörög a telefonod.
Már meg is etted a rákot?
Halló?
Kang Young-joo!
Azt mondtad, reggel megmagyarázod, de nem vetted fel!
Szia, Jae-yoon!
Ez milyen telefon?
Az most nem fontos. Nagyon dühös vagyok.
Sosem fogsz rendesen válaszolni?
Biztos úgy berúgtál, hogy a hívásra se emlékszel.
-Igazam van? -Hé!
Mindent leírtam az üzenetben.
Tényleg elintéznéd ezt egyetlen üzenettel?
Hát nem érted, mi a gond?
Oké, jól van.
A múlt éjjel…
A főtörzs hívott, mennünk kell,
-különben börtönbe megyek! -Igen, uram!
Mindjárt visszahívlak. Akkor elmondhatod.
Hé, Jae-yoon!
A katona barátod hívott?
-Igen. -Értem.
Milyen rangban van?
-Csak közlegény. -Jaj, drága!
Még sokáig oda lesz.
Megvárod?
Egyáltalán miért kérdezel ilyet?
Ez a lány nem hülye.
Miért várna rá, ha nem is megy hozzá?
Ugye?
Időpocsékolás lenne?
-Persze. -Neked meg mi bajod van?
Talán eléggé szereti, hogy hozzámenjen, ha leszerelt.
Ugye, Young-joo?
Gondoltál rá, hogy hozzámész, nem?
Még nem igazán gondolkodtam el ezen.
Időt kérek!
Ideje elgondolkodnod rajta.
Már nem vagy annyira fiatal.
Ezt meg miért mondtad?
Mi bajod van?
Úgy értettem,
hogy olyan korban vagy, amikor elgondolkodunk ezen.
De csak vicceltem.
Igaza van. Gondolkodnod kéne rajta.
Majd el fogok.
Egyetek csak nyugodtan.
Nem érzem jól magam.
További jó étvágyat!
Halló?
Beszélhetnék Lee Jae-yoon közlegénnyel?
Sajnálom. Visszament az egységéhez.
-Hát jó. -Viszhall!
Ra In-ho!
In-ho közlegény jelen.
Hol volt? Nekünk kell szortírozni a szemetet.
Lee közlegény!
Tessék!
Nem adta le a telefonját?
Mi baja van?
Hé, ez az enyém.
Azt mondtam az ellátmányosnak, hogy kell, mert beteg a gyerek.
Beteg a gyereke?
Nem. A fiamnak semmi baja.
Elhoztam magának a telefonját,
mert úgy tűnt, hogy nagyon kell.
És ha elkapták volna?
Ravasz kis ördög maga.
Nagyon köszi!
Ra In-ho!
-In-ho közlegény jelen! -Vissza!
-Befelé! -Igen, uram!
Ra In-ho!
Beszéljen a barátnőjével!
-Ezt megcsinálom Hwang közlegénnyel. -Oké.
Köszönöm!
-Vissza! -Ne hagyja magát megfogni!
Akkor nem szabadul.
Ezt akarja, hogy ezt csináljam?
Huligán!
Hírek következnek.
Ma Szöulban több alkalommal is
rángatózó emberek támadtak másokra.
Az egészségügyi minisztérium figyeli a helyzetet,
és karanténba zárta a támadókat,
-vizsgálják őket. -Hazaértem.
Szokatlan időpontban jöttél haza.
Az esetleges járványveszélyre reagálva
-kutatókat küldtek Koreába… -Nem tűnsz részegnek.
-…közös vizsgálat céljából. -Nem ittam.
-Sokáig dolgoztam. -És most…
Majd' éhen halok. Enni kérek!
Megmondtad Jae-yoonnak,
hogy megölöm, ha megint ilyen későn hív?
Biztos. Semmire se emlékszem.
Értelmes ember nem telefonál ilyen későn.
Alaposan meg kell ezt fontolnod.
Hozzámész egy ilyen önző alakhoz,
és egész életedben szenvedni fogsz.
Miért beszél ma mindenki erről?
Felmérést végeztek
a 18 év fölöttiek közt 2509 fő részvételével.
Az előző héthez képest azoknak a száma,
akik pozitívan gondolnak a jelenlegi elnökre…
ÉDES JAE-YOON
Olyan érzésem van, mintha sosem tudnánk rendesen beszélni.
Nekem mondod?
Young-joo!
Elolvastam az üzenetedet.
Már értem, mi volt ez a vacsorával meg a főnököddel.
De nehéz bezárva lenni ide, teljesen tehetetlenül.
Nem lehetnél kicsit megfontoltabb?
Kikészít, hogy folyton érted aggódom.
Halló?
Halló? Young-joo?
Halló?
-Jae-yoon! -Igen?
Miért nem tartunk egy kis szünetet?
Mi…
Miről beszélsz?
Most visszavágsz a nyaggatásért?
Nem.
Nem ezért mondom.
Akkor miért?
Mióta besoroztak,
sokat gondolkodtam azon, hogy megvárjam-e a leszerelésedet.
Mondjuk, hogy sikerül várnom 18 hónapig.
Mi lesz utána?
Hová tart ez a kapcsolat?
Jae-yoon!
Aznap, amikor beálltál a seregbe,
nem mondtál semmit, ami megnyugtatott volna.
És most sem tudsz válaszolni a kérdésemre.
-Lee közlegény! -Igen?
Kim őrmester hívja.
Mindjárt megyek.
-Oké. -Mindjárt. Hagyjon!
Jae-yoon!
Ez nem csak neked nehéz.
Oké, azt teszem, amit mondasz.
-Gyere enni! -Anya!
Nem tudsz kopogtatni?
Mi a baj? Miért sírsz?
Nem sírok.
-Kérdezhetek valamit? -Nem.
Igen, uram! Vettem!
Kérdezzen! Mit akar?
Jól van, Lee közlegény?
Young-joo azt mondja,
hogy tartsunk szünetet.
De akkor szakítani akar, nem?
Mondhatok még valamit?
Amikor kettesben vagyunk, nem kell engedélyt kérnie.
Csak mondja! Szabad.
Igen, uram.
Akkor lenne egy kérdésem.
Összeházasodik a barátnőjével, miután leszerelt?
Hát…
Ő hozzám akar jönni?
Még diplomám sincs.
Mit gondol, meddig fog várni magára?
Nem könnyű 18 hónapig várni.
A feleségem azt mondta,
hogy ha nincs a fiunk, Ha-yul,
akkor már rég elhagyott volna.
A mi kedves Young-manunk.
Hozzak valamit?
Nem szükséges, uram.
Állítólag akár a jövő héten meghalhatok.
Menjek, és egyek sokat.
Tisztelet.
Na tessék, már megint morcos.
-Hozok magának hamburgert. -Hat.
-Vigyázzon magára! -Hét.
Viszlát, uram!
Nyolc.
Kilenc.
Tíz.
Abbahagyná végre? Nagyon zavaró.
Csak tolok még egy szériát.
Jae-yoon és In-ho tegnap megint elcseszték a jelentésüket.
Amint osztagparancsnok leszek,
nem ússzák meg ennyivel.
Azok a rohadékok.
Ez úgy hangzott, mintha azért úsznák meg,
mert rossz osztagparancsnok vagyok.
Miért értette így, őrmester?
Tudja, hogy maga itt a kedvencem.
Maga a szerepmodellem.
Csak kamuzik.
Mit kezdjünk Jae-yoonnal és In-hóval?
Marhára nem tudom.
Mindketten idősebbek nálunk.
Miért csesznek el mindent?
Ha csak fele olyan jók lennének, mint az eminensünk,
nem aggódnék.
Ugye, Kyung-sik?
Így van, uram.
Hogy mondja?
Jae-yoon az idősebb.
-Kyung-sik! -Igen, uram?
Fejébe száll a dicséret. Tisztelje az időseket!
Nem csinálhatná ezt egy profi?
-Szebb és tisztább lenne. -Nem.
Meg akarom nyírni a barátomat, mielőtt besorozzák.
Csinosabb leszel a többi katonánál.
Mehet?
Jaj, ne!
Neked ez vicces?
-Szerintem cuki vagy. -Most kinevetsz?
Nagyon cuki vagy.
Ez csúnya. Ne csináld!
Hagyd abba! Csúnya vagy tőle.
Ez a rondaság a barátod.
Tartsd meg magadnak! Ne mutogasd!
Oké?
Folytathatod.
Sírsz?
Ez komoly?
Nem akarom ezt csinálni.
Na!
Most nem mehetsz el, és hagyhatsz így!
Ne már!
Hagyd abba! Csúnya vagy tőle.
Ez a rondaság a barátod.
Tartsd meg magadnak! Ne mutogasd!
SEO JIN-WOOK
Halló!
Miért olyan letört a hangod?
Reggel mindig ilyen a hangom.
Miért hívott fel hétvégén?
Be kellett jönnöm a belvárosba elintézni valamit apámnak,
és most végeztem,
de eszembe jutott,
hogy itt laksz a közelben.
Úgyhogy alapjában véve most…
itt állok a ház előtt.
Mi van?
Itt áll a házunk előtt?
Ó, oké.
Young-joo!
-Megvárattam? -Nem.
Nem szóltam előre,
és megtisztelő, hogy kijöttél.
Menjünk! Foglaltam asztalt, amíg vártalak.
Gyakran járok ide, mert egy barátom társtulajdonos.
De az ebédmenü nem olyan jó, mint a vacsoralehetőségek.
Nagyon szép ez a hely.
És az étel hihetetlenül jó.
Rendelek valamit.
Jó.
Amúgy
sokat segített, amikor jelentkeztem az állásra.
Végre viszonozhatom a szívességet.
Elnézést kérek, és nagyon hálás vagyok.
Majd máskor viszonozod.
Ez a hely drága, én fizetek.
Nem, uram! Ragaszkodom hozzá.
Nem gond. Majd veszel nekem tteobokkit.
Úgyis évek óta ismerjük egymást.
Mi ez az uramozás?
Az irodán kívül
lehetnél közvetlenebb.
Elég szemtelen tudok lenni.
Ha elengedem magam, nem viselkedem jól.
Úgyhogy nem tehetem.
Végre mosolyogsz.
Egy szót sem szóltál az autóban.
Valami baj van?
A barátodról van szó?
Igen.
KEDVES YOUNG-JOO
Korán elmentél a vacsoráról
a céges buli után, és lemaradtál róla, hogy Jun-ho részegen
hasba rúgta a dékánunkat.
Mivel a dékán már 60 fölött járt…
Nem kellene felvenned?
A barátom hív, úgyhogy még várhat.
Majd otthon visszahívom.
Oké.
Amúgy sose hittem volna, hogy irodai munkát vállalsz.
Nem minden nap látni ilyen szép lányt gépeket javítani.
Én voltam a híres gépészistennő.
De anyám nem bírta nézni, hogy összekoszolom a kezem.
És én is átlagosabb életet akartam.
Ezért vagyok annyira hálás a segítségéért.
Seo Jin-wook. Neked csak Jin-wook.
Mondtam, hogy nem léphetem át ezt a határt.
Mondd ki: „Jin-wook”!
Uram.
-Nem olyan nehéz. -Nem lehet.
Adja le helyettem!
Egész nap szidta.
Leszidott egy nála tíz évvel fiatalabb gyereket.
A csapatvezető túl durva fickó.
-Uram! -Igen?
Ki kell mennem a mosdóba.
Persze. Menj csak!
Önnek egy hangüzenete van.
Young-joo! Jae-yoon vagyok.
Először is…
bocsánatot kérek!
Végiggondoltam a te nézőpontodból.
Tényleg reménytelen.
Huszonhat évesek vagyunk,
és 27 leszünk, mire kikerülök innen.
Még le kell diplomáznom, és találnom kell egy munkát.
Egy dolog várni a leszerelésemig,
de nem kérhetem, hogy a végtelenségig várj,
a sereg után is.
Őszintén szólva én sem tudom,
mit hoz a jövőm.
Így ez túl nagy önzés lenne.
Próbáltam elintézni ezt azzal,
hogy a szerelem éppen elég hozzá.
De nem hiszem, hogy ez igazságos.
Veled nem igazságos.
Egyikünkkel sem igazságos.
Young-joo!
Szakítsunk!
Köszönök mindent!
És tényleg nagyon sajnálom.
Vigyázz magadra!
A hívott szám nem elérhető.
A sípszó után hagyjon…
Hogy jutsz oda?
Majd taxival.
Viszlát az irodában hétfőn!
Young-joo!
Elviszlek a barakkokhoz.
Akkor kit kellene felhívnom a lift miatt?
Felhívtam a karbantartókat, mert ezt mondták.
Értem, oké?
Több mint egy hete beszéltem velük.
Rendben.
Le se szarják, mert nem az ő liftjük.
Maga szerint menni fog nekik?
Főleg neki.
Igen, uram! Meg tudom csinálni, uram!
-Rossz előérzetem van. -Ahn és Yoo őrmesterek
ma este térnek vissza.
A többiek szolgálatban vannak.
Csak őket tudjuk kiküldeni benzinért.
Ha valami rosszul alakul, magának kell behoznia őket.
Igen, uram.
Hallották.
Ne csináljanak hülyeséget!
Vegyenek benzint a kúton a kereszteződésben,
és rögtön jöjjenek vissza! Oké?
-Igen, uram! -Igen, uram!
Lee közlegény!
Jól van?
Milyen közlegény viseli így a sapkáját?
-Na! -Ra In-ho közlegény jelen!
Ne vigye túlzásba! Jól vagyok.
Akkor…
Vehetünk egy fánkot is?
Valami édeset, amitől jobb kedve lesz.
Tetszik ez a gondolkodásmód.
Mikor lopta be ezt a pénzt?
Jól van, vegyünk fánkot!
Az étel mindig segít.
Gangnam közepén vagyunk.
-Jó sok üzlet… -Uraim!
Jó napot, Soo-jeong!
Igen, jó napot!
-Talán gond adódott? -Tessék?
Nem. Azt hiszem, a felettesem elmondta legutóbb.
A magánliftünk nem működik.
Tudok róla.
De ha továbbra is itt járkálnak el…
Biztos, hogy mondtam a felettesének.
Makknak, illetve Kwaknak…
Kwak Gye-young, nem?
Tehát tudja a nevét.
Jó napot, miben segíthetek…
Az Ázsiai Szupersztár-díjátadó négykor kezdődik, ugye?
Mikor érkezik a szponzorcég igazgatója?
Miért? Maga is üzletelne vele?
Jól ismerem az igazgatót. Köszönnék neki,
-megkérdezném az iparági változásokról… -Mi baja van?
Jól van?
Nem ismeri az Alex Entertainmentet?
De igen.
Mondtam legutóbb.
-Igen, mondta… -Elnézést!
Katonák!
HA LEJÖHETSZ, BESZÉLJÜNK SZEMÉLYE…
Csak kíváncsiságból kérdezem.
Azért mész oda,
hogy szakíts vele?
Milyen messze vagyunk még?
Majdnem ott vagyunk.
Hát igen…
Young-joo!
Bárhogy alakuljon is,
ne feledd, hogy itt vagyok, ha segítség kell!
Mint mindig, melletted fogok állni.
Mindig várni foglak,
mint egy nagy fa,
amire támaszkodhatsz.
Jó. Igen.
Oké.
Mi a fenéért
kell mindig az én műszakomban csinálniuk ezt?
Csak…
Elnézést!
Bocsásson meg, uram! Jövök!
Tűnjenek el!
Lee közlegény! Mondhatok valamit?
Mit?
Nem pocsékolhatjuk az időt.
-Ha nem tudunk fánkot venni… -Hé!
Mi az ott?
-Felénk jönnek! -Látom!
-In-ho! -Igen?
-Egyenesen felénk jönnek! -Uram!
Jönnek!
A feliratot fordította: Habony Gábor