BASERT PÅ ROMANEN "INFLUENZA" AV HAN SANG-WOON
Hva i svarte tror du at du gjør, menig?
-Menig Park Yun… -Menig!
-Snakk ut, menig! -Menig!
-Menig Park Yun-seung.
Fersking. Er du nervøs?
Se på fyren som snart skal hjem.
Han var fanget her i halvannet år,
og skal omsider hjem.
Er du sjalu?
-Nei. -Kom igjen. Vær ærlig.
Ja, jeg er sjalu.
Jeg også, for pokker.
Jeg synes synd på deg.
Du får aldri oppleve å bli dimittert.
Verden går under før det skjer.
Ikke sant, sersjant Lee Jae-yoon?
Fanken!
Jeg så det sivile smilet.
Jeg er så jævla sjalu.
Honnør!
Honnør.
Fra og med i dag, 18. juni 2026,
er jeg, sersjant Lee Jae-yoon, offisielt dimittert!
Honnør.
-Du har vært flink, Jae-yoon. -Takk!
Lykke til videre.
Takk!
Farvel, da.
Vi sees!
Den slyngelen.
Young-joo!
Young-joo.
Young-joo!
1. TROPP LEE JAE-YOON
Honnør.
-Demp deg. Du vekker de andre. -Greit.
-Vekk In-ho og vær klar for vakt. -Skal bli.
Det kommer.
Det kommer denne veien.
In-ho.
Våkne. Det er vår vakt.
Ser ut som ett enkelt US F-100.
Liten avsats i vingefestene.
-Stump nese, som en pølse… -In-ho.
Nesen er rund. En rund motor.
Pass på rundt hårtap.
Hva sa du?
Tusenvis av bombefly er på vei mot oss.
Jeg tror han hører oss.
Ja.
Hvor nær er de?
Rett foran nesa på oss.
Pass opp. De styrter.
Pass opp! De kommer rett mot oss!
Korporal Ra In-ho!
Når ble du korporal?
Jeg er ikke helt med.
Å nei. Jeg er ikke korporal ennå.
Menig Ra In-ho!
Fyren er en total taper.
Gjør klar til å stå vakt.
-Skal bli! -Skal bli.
MIN ELSKEDE YOUNG-JOO
KJÆRE JAE-YOON
Hva er det?
Ta telefonen.
Si at om han ringer deg så sent igjen,
får du ikke date ham mer.
Hallo?
-Hallo? -Hva er det som foregår?
Hei, Jae-yoon. Hva skjer?
"Hva skjer?"
-Er det det du har å si? -Ja.
Young-joo.
Én ting er å bli full.
Men jeg fikk ikke tak i deg på flere timer,
og så tok en fremmed fyr telefonen din.
Så hva i svarte foregår?
Tror du snakket med sjefen min.
Han kjørte meg hjem fordi jeg var full.
-En fyr kjørte deg hjem? -Ja.
Du ble dritings og lot en fyr kjøre deg…
Kang Young-joo, tenker du aldri på meg?
Jeg tenker alltid på deg.
Beklager.
Men det…
Klokka er 03.00.
Selv om jeg har gjort noe galt,
er det ikke rett å vekke meg midt på natta heller.
Jeg fikk ikke sove fordi jeg var så bekymret for deg.
Greit.
Beklager at jeg ikke svarte eller tekstet.
Jeg forklarer alt i morgen tidlig…
Hallo?
Hva skjedde?
Hallo? Young-joo.
Hallo?
Young-joo? Hallo?
Hva i svarte?
Jeg kan ikke ignorere det.
Hva tenker hun på?
Akkurat det jeg tenkte.
-Honnør. -Jeg kan ikke ignorere dette heller.
Se på ham, for helvete.
Hva skal jeg gjøre med dere to?
Jeg spiste opp maten min.
Honnør.
2. mai 2025.
Morgenopprop i 1. tropp.
Av de ni medlemmene er to på vakt.
De resterende sju er til stede.
Rapport komplett.
-På stedet hvil. -Hvil.
Hvil.
Kommandanten avlyste dagens nasjonalløfte og trening.
Det er lett å få stive muskler i denne kulden.
Så ikke sitt inne og se på TV hele dagen.
Gjør grunnleggende trening for å holde dere i form.
-Honnør. -Honnør!
Honnør.
Hvem er det som døser av?
Er det deres beste?
-Nei! -Nei!
Dere er unge og spreke. Vis det!
-Troppssjef. -Ja.
Få dem til å løpe 50 runder.
Klager dere?
Snørrunger.
Vil dere løpe 80 runder?
-Nei! -Nei!
Greit.
Vi sier 67 runder.
Sett i gang.
-Sett i gang. -Skal bli!
Dere er færre enn ti, og kan ikke løpe likt?
Hold takten!
Venstre.
-Én, to… -Sekstifem runder igjen!
Tre, fire.
Én, to, tre, fire.
-Én, to, tre, fire. -I takt!
Marsjer i takt!
-Én, to, tre… -Én, to, tre…
KJÆRE JAE-YOON
Kang Young-joo. Vent.
Hei. Vi er sene. Vi løper.
UTGANG
INNGANG
-Young-joo. -Hei.
-Kom du nettopp? -Ja.
-Hei. -Lenge siden sist, Seul-gi.
Hvordan er jobben så langt?
Jeg finner meg raskt til rette, takket være deg.
Skylder deg en tjeneste.
Du har sagt det siden
du begynte for en måned siden.
Gjør alvor av det, og spander i det minste tteokbokki.
Jeg kan spandere hundre porsjoner.
Sier du det? Hva med i dag?
I dag?
I dag…
Det er greit om du er opptatt.
Neste uke funker også.
Dørene lukkes.
KJÆRE JAE-YOON
MIN ELSKEDE YOUNG-JOO
Personen du ringer, er utilgjengelig.
Prøv igjen senere.
Seriøst?
Luftvernkatastrofe.
På med utstyr. Samling om fem minutter.
En katastrofe så tidlig?
Hvorfor?
Honnør!
Denne veien.
Vi begynner.
Sett i gang.
Én Mi-4 nærmer seg basen klokka åtte, sju kilometer unna.
Godkjenning til å skyte ned målet.
Én Mi-4 nærmer seg basen, sju kilometer unna.
Godkjenning til å skyte ned målet.
Signalenhet. Løft radio.
Trykk på rød knapp. Tre sekunder.
Luftvernkatastrofe.
Mi-4 nærmer seg basen sju km unna.
Godkjenning til å skyte ned målet.
Luftvernkatastrofe.
Én Mi-4 nærmer seg basen, sju kilometer unna.
Godkjenning til å skyte ned målet.
Generator på.
Kobling sikret.
Ansvarlig offiser, Jeon Hyung-bae!
Siktet er åpent!
-Lås opp og slå på. -Lås opp og slå på.
-Strøm på. -Strøm på.
-Skuddhastighet 30. -Hastighet 30.
-Fyr av én simulert runde via radar. -Én via radar.
Mål sju km unna. Spre rundt løpet.
-Mål innsiktet ved sju km. -Sju km.
-Seks kilometer. -Seks!
-Mål innsiktet på fem km. -Fem.
-Fire km. -Fire!
-Tre km. -Tre!
Én, to, sikt og skyt!
Strøm av.
-Angrepsrapport. -Rapport!
Målet er nøytralisert.
Tretti avfyrt. Personell og utstyr intakt.
Oppfattet.
Ammunisjonsdump 1 åpen!
To åpen!
-Hundre runder! -Hundre!
-To hundre! -To!
-Tre hundre! -Tre!
-Armert og klar! -Armert og klar!
Her er ordren!
Anvisningen er…
Base…
Klokka ett, fem kilometer, An-2, fallskjermjegere.
Gjør klart artilleriet til angrep.
Og rapporter.
Rapporter avfyring.
-Oppfattet. -Oppfattet!
-Oppfattet. -Kjør.
-Strøm på. -Strøm på.
Mål sju km unna. Spre rundt løpet.
Målet sju km unna. Spre rundt løpet.
-Manuell innsikting. -Manuell.
-Langsom avfyringshastighet. -Langsom.
-Målhastighet null. -Null.
-Avstand til målet: 2000. -Avstand 2000.
-Mål innsiktet. -Mål innsiktet.
-Plattformbryter på. -Bekreftet.
Én, to, sikt og skyt!
-Én, to, sikt og skyt! Pang. -Skyt. Pang.
-Innsiktet på mål! -Innsiktet.
-Plattform slått på. -Bekreftet.
-Én, to, sikt og skyt! -Sikt og skyt!
-Pang. -Pang.
Strøm av.
Fallskjermjegere ble skutt ned. 90 skudd avfyrt.
-Personell og utstyr intakt. -Greit.
Disse to er våre beste menn.
Og ammunisjonsbærer menig Hwang Kyung-sik
ble nummer ti i divisjonens skytekonkurranse.
Han er en av dem vi lærer opp.
Førsteløytnant Park Sung-wook.
Missilet er her borte.
Vi har fjernmissilet.
Pang!
Vi er døde alle sammen!
Disse to
er eldre enn resten.
De er 26 og 30.
Så de sliter litt med
å bli vant til militæret…
"Vi er døde alle sammen."
-Troppssjef. -Ja.
Hva er oppdraget vårt?
Forsvar mot uventede fiendeangrep
ved å etablere oss rundt luftvernvåpenet
på tårn 77A, Seouls høyeste punkt,
beskytte byens infrastruktur og borgere
og sikre luftrommet over hovedstaden.
Fremad marsj.
Stopp.
Helomvending.
Dere har alle skuffet meg i dag.
Jeg burde gi dere alle disiplinærtiltak.
Vær glade jeg slutter her.
Det er 77 etasjer her.
Gå helt opp og tenk over hva dere gjorde galt.
Honnør.
Pokker ta.
Jeg foretrekker disiplinærtiltak.
Syttisju etasjer…
Hold kjeft, for faen.
Helomvending.
Fremad marsj.
Pass opp.
Vi må holde planen.
Fanken!
Mamma, jeg er sulten.
-Sulten? Vi spiste en stor frokost. -Fortsatt sulten.
Restauranten er denne veien. Følg meg.
Denne veien.
Menig Lee Jae-yoon.
Det er ute med meg.
-Fortsett. -Etterlat meg.
Kom igjen, snørrunge.
Kim Young-man.
Du tar det nok lett nå som du er sersjant.
Hvis du ikke leder mennene dine,
tror folk du bare slurver.
Jeg skal bedre meg.
Se på de jævlene.
Armhevingsposisjoner.
Dere!
Armhevingsposisjoner!
In-ho og Jae-yoon. Jævler.
Bare i går kveld
tok jeg en lømmel som brukte telefonen på vakt.
Og den andre sov søtt.
Som om ikke det var nok, på katastrofeøvelsen
slapp en artillerist et missil
foran bataljonssjefen.
Og jeg innså
at troppen vår er bedriten.
Om jeg var bataljonssjef,
ville dere alle vært i kakebu!
Hører dere?
Fra nå av
er det forbudt å bruke telefonen.
Hvis jeg tar noen,
dreper jeg ham og går i kakebu selv.
-Hyung-bae. -Ja.
-Ta telefonene. -Skal bli.
Og dere to.
Menig Lee Jae-yoon rapporterer.
Menig Ra In-ho rapporterer.
Jeg ville ikke si dette til dere to.
Men dere er eldre enn oss andre,
så oppfør dere slik.
Jævler.
Jeg kunne ikke svare fordi jeg forsov meg og måtte løpe på jobb.
Beklager det i går, Jae-yoon.
Jeg drakk for mye på velkomstmiddagen.
Sjefen og lederen min kjørte meg hjem siden de bor i nærheten.
Jeg skjønner godt at du misforsto.
Men Jae-yoon…
Menig Choi Chul-woo.
Hwang Kyung-sik.
Kom igjen.
Menig Ra In-ho.
-Gå. -Skal bli.
Din dust.
Menig Lee Jae-yoon.
Kom an.
-Bare et øyeblikk. -Kom igjen.
-Et øyeblikk… -Du.
Det er en viktig melding.
Pokker ta deg.
Kom nå.
Ta deg sammen. Alt dette er din feil.
Beklager.
-Honnør. -Honnør.
Hva er denne stemningen?
Føles som jeg går på nåler.
Hva driver du med?
Menig Choi Chul-woo her.
Trener du etter å ha gått opp alle trappene?
Hvorfor er armene dine så store?
Man må trene overkroppen etter en beinøvelse.
Blir sliten bare av å se på deg.
Du skal få kokt kyllingbryst. Kom til messa senere.
Ja, korporal Kwak.
Takk!
-Gi meg telefonen din. -Hva?
Ja visst.
Den ringer aldri likevel. Ta den.
Men til gjengjeld
trenger jeg hjelp med matlagingen.
Jeg må levere noe. Hvor mye lenger må jeg gjøre dette?
Hvorfor er han ikke sliten?
Den dusten.
-Jeg tar Jae-yoon. -Menig Lee Jae-yoon her!
-Du hjelper meg. -Skal bli!
Kom fortere.
Utrolig.
Sersjant Jung og Park
maser alltid om at systemet må reformeres.
Men de får meg alltid til å gi dem mat
så de slipper å spise samme dritt som oss.
Snakk om dobbeltstandard. Bare vent og se.
Før jeg dimitteres, rapporterer jeg dem.
Er ikke det morsomt?
Din idiot.
Snakker jeg til meg selv?
Si noe.
Beklager.
Du og In-ho er byrder, vet du.
Selv i dag var dere begge…
In-ho gjør mer feil enn meg…
Hvorfor klarer ingen av dere noe?
In-ho er helt klart ikke skarp,
og eldre enn oss andre, så jeg skjønner.
Men du gikk på et eliteuniversitet og ser smart ut…
Hva er det?
Problem?
De folkene…
Hva med de folkene?
Ingenting.
At du er her, er et problem.
Vi skynder oss.
-Hva ser du på? -Jeg bare…
-Kom deg hit. -Beklager.
-Fanken. Er du Ra In-ho? -Nei.
Gjør det nå.
Givakt.
Hallo, Soo-jeong.
Vi installerte en heis bare for dere.
Deres nærvær vil opprøre VIP-ene.
Å kjære.
Du vet det ikke.
Heisen er i ustand.
Da burde dere ha rapportert det.
Telefonene våre ble konfiskert. Kan du tro det?
Uansett.
Følg anvisningene våre.
-Vær så snille. -Så klart.
Hvis dette skjer igjen,
er det best om vi kan kontakte deg direkte.
Kan jeg få visittkortet ditt?
Soo-jeong?
Hva i svarte sier du?
Hvorfor skulle jeg gi deg visittkortet mitt?
-Store himmel. -Hva er det?
Er du så kald mot alle?
Din galning…
Gjør det dere må og stikk av.
Dere har ingenting med meg å gjøre.
-Jo, jeg har noe å gjøre her. -Hva?
Husker du hva jeg heter?
Hvorfor skulle jeg huske det?
Det står her. Kwak Gye-young.
Du skjønner visst ikke tegningen.
-Ikke første… -Unnskyld.
Jae-yoon.
-Ja? -Det er legenden Arron Park.
-Retrett. -Du.
-Det er Arron Park. -Du!
De drittsekkene.
Arron Park…
Han så oss nesten. Pokker.
-Det gikk så bra. -Så synd.
-Vi leverer og stikker. -Ja.
-Hei, Paolo. -Hei, Paolo.
Snakker om sola.
Du ser bra ut.
La oss skjære litt kjøtt.
Gleder meg til koreansk bankett.
-En bankett? -Hei.
Seriøst?
Da spiser jeg her.
Jeg også.
Tradisjonell koreansk hangari. Kult.
Ikke hangari. Dette er…
-Ttukbaegi. -"Ttukbaegi"?
Kortreist er alltid best
Korporal. Jeg må snakke med kjøkkensjef Jung.
-Du har fem minutter. -Greit.
Ellers friker førstesersjanten ut.
-Vet det. -For en dust.
Ongojishin.
KJENN GAMMELT OG LÆR NYTT
Her.
Bruk den som du vil.
Jeg skal huske dette for evig.
Takk.
Telefonen din ringer.
Har du spist rekene alt?
Hallo?
Kang Young-joo!
Du sa du skulle forklare, men tok ikke telefonen!
Å hei, Jae-yoon.
Hvem sin telefon?
Det er ikke det viktige. Jeg er så sint.
Skal du fortsette å unngå temaet?
Du var sikkert for full til å huske samtalen.
-Stemmer det? -Du.
Jeg forklarte alt i tekstmeldingen.
Avfeier du virkelig dette med én tekstmelding?
Skjønner du ikke problemet?
Greit.
I går kveld…
Førstesersjanten spør etter meg. Må gå,
-ellers blir det kakebu! -Ja!
Ringer straks tilbake og forklarer da.
Du, Jae-yoon.
Var det soldatkjæresten din?
-Ja. -Skjønner.
Hva er rangen hans?
-Han er menig. -Oi sann.
Han har langt igjen.
Skal du vente?
Hvorfor spør du?
Hun er ikke dum.
Hvorfor skulle hun vente på en hun ikke ekter?
Ikke sant?
Bortkastet tid?
-Selvsagt. -Hva feiler det deg?
Kanskje hun elsker ham nok til å ekte ham etter dimittering.
Ikke sant, Young-joo?
Du vurderer vel å gifte deg med ham?
Har ikke tenkt så mye på det.
Stopp en hal.
Du burde begynne å tenke nå.
Du er ikke akkurat ung lenger.
Hvorfor sier du det?
Hva er problemet?
Jeg mener at
du er i en alder der du bør tenke på slike ting.
Jeg bare tuller.
Han har rett. Du bør tenke på det.
Jeg har full kontroll.
Spis opp, da.
Jeg føler meg ikke bra.
Nyt maten.
Hallo?
Får jeg snakke med menig Lee Jae-yoon?
Beklager. Han er tilbake i troppen.
-Ja vel. -Ha det.
Ra In-ho.
Menig Ra In-ho her.
Hvor var du? Det er vår tur til å resirkulere.
Menig Lee.
Her.
Leverte du ikke din i sted?
Hva feiler det deg?
Den er min.
Jeg sa til offiseren at jeg trengte den fordi ungen er syk.
Er ungen din syk?
Nei, sønnen min har det bra.
Jeg tok din telefon i stedet,
for det virket som du trengte den.
Hva om du blir tatt?
Din smarte djevel.
Tusen takk.
Ra In-ho.
-Menig Ra In-ho her! -Unna.
-Gå inn! -Skal bli!
Ra In-ho!
Gå og snakk med kjæresten.
-Jeg avslutter med menig Hwang. -Greit.
Takk.
-Unna! -Ikke la ham ta deg.
Da er det ingen utvei.
Er det dette du vil jeg skal gjøre?
Din lømmel.
Her er neste rapport.
I dag var det flere angrep i Seoul
av folk med krampetrekninger.
Helsedepartementet overvåker situasjonen
og har satt angriperne i karantene
-for testing. -Jeg er hjemme.
Du er tilbake på et uvanlig tidspunkt.
I tilfelle epidemiutbrudd
-sendes forskere til Korea… -Du har ikke drukket.
-…for å etterforske. -Selvsagt ikke.
-Jeg jobbet sent. -Og nå…
Jeg er skrubbsulten. Gi meg mat.
Sa du til Jae-yoon
at jeg dreper ham hvis han ringer så sent igjen?
Samma det. Jeg husker ingenting.
Ingen fornuftig mann ville ringt så sent.
Du må tenke deg nøye om.
Gifter du deg med en slik egoist,
lider du resten av livet.
Hvorfor maser alle om det i dag?
En meningsmåling ble utført
blant 2509 velgere over 18 år.
Sammenlignet med uken før, var antallet
med positiv mening om presidentens…
KJÆRE JAE-YOON
Det føles som vi aldri får tak i hverandre på telefon.
Det kan du si.
Young-joo.
Jeg leste meldingen du sendte.
Jeg forstår alt det om velkomstmiddagen og sjefen din.
Men det er vanskelig å være her uten å kunne gjøre noe.
Kan du ikke være mer omtenksom?
Jeg blir stresset av å bekymre meg for deg.
Hallo?
Hallo? Young-joo?
Hallo?
-Jae-yoon. -Ja?
Skal vi ikke ta en liten pause?
Hva…
Hva snakker du om?
Tar du hevn for at jeg maser?
Nei.
Det er ikke derfor jeg sier dette.
Hvorfor, da?
Siden du ble innkalt,
har jeg tenkt mye på om jeg kan vente til du dimitteres.
La oss si at jeg kan vente 18 måneder.
Hva er det neste for oss?
Hvor er dette forholdet på vei?
Jae-yoon.
Den dagen du vervet deg,
sa du ingenting for å berolige meg.
Selv nå kan du ikke svare på spørsmålet.
-Menig Lee. -Ja?
Sersjant Kim spør etter deg.
Kommer straks.
-Greit. -Jeg kommer. Gå.
Jae-yoon.
Det er ikke bare tøft for deg.
Jeg gjør som du sier.
-Kom og spis. -Mamma!
Kan du banke på først?
Hvorfor gråter du?
Jeg gråter ikke.
-Kan jeg si én ting? -Nei.
Ja. Oppfattet!
Si det. Hva er det?
Går det bra, menig Lee?
Young-joo vil
at vi skal ta en pause.
Det betyr vel at hun vil slå opp?
Kan jeg si én ting til?
Når det bare er oss to, trenger du ikke be om lov.
Du kan bare snakke. Det går bra.
Ja vel.
Da stiller jeg et spørsmål.
Gifter du deg med kjæresten din når du er dimittert?
Tja…
Vil hun ha meg?
Jeg er ikke engang uteksaminert ennå.
Hvor lenge forventer du at hun skal vente på deg?
Å vente 18 måneder er ikke lett.
Kona mi sa
at om det ikke var for sønnen vår,
hadde hun forlatt meg for lengst.
Den søte gutten vår.
Vil du ha noe?
Nei takk.
De sa jeg kunne gå ned neste uke.
Gå og spise mye god mat.
Honnør.
Nå surmuler du igjen.
-Jeg henter en hamburger. -Seks.
-Ha det. -Sju.
Ha det.
Åtte.
Ni.
Ti.
Kan du slutte? Det er distraherende.
Jeg tar bare ett sett til.
Jae-yoon og In-ho køddet til rapportene igjen i går.
Når jeg blir troppssjef
slipper de ikke unna med dette.
De jævlene.
Det høres ut som du sier at de slipper unna med det
fordi jeg er en dårlig troppssjef.
Hvorfor tar du det slik, sersjant?
Du vet at du er favoritten min her.
Du er rollemodellen min.
Du bare prater.
Hva skal vi gjøre med Jae-yoon og In-ho?
Ikke vet jeg.
Begge er eldre enn oss.
Hvorfor gjør de ingenting rett?
Om de gjorde det halvparten så bra som dette geniet,
hadde jeg vært rolig.
Ikke sant, Kyung-sik?
Det stemmer.
Hva er det du sier?
Jae-yoon er eldre enn deg.
-Kyung-sik. -Ja.
Ikke la rosen gå deg til hodet. Respekter de eldre.
Kan jeg ikke få dette gjort profesjonelt?
-Det blir penere og mer hygienisk. -Nei.
Jeg ville barbere håret hans før han vervet seg.
Du blir penere enn de andre soldatene.
Jeg begynner.
Å nei.
Er dette morsomt?
-Du ser søt ut. -Ler du?
Du er så søt.
Det er stygt. Slutt.
Slutt. Du ser stygg ut.
Styggingen er kjæresten din.
Hold dette for deg selv. Ikke vis det fram.
Greit?
Fortsett.
Gråter du?
Seriøst?
Jeg vil ikke gjøre dette.
Du.
Du kan ikke gå fra meg slik!
Du…
Slutt. Du ser stygg ut.
Styggingen er kjæresten din.
Hold dette for deg selv.
SEO JIN-WOOK
Hallo.
Hvorfor høres du nedfor ut?
Det er bare morgenstemmen.
Hvorfor ringer du i helgen?
Jeg måtte gjøre noen ærend for faren min
og er nettopp ferdig,
men jeg innså
at du bor i nærheten.
Så akkurat nå
står jeg rett utenfor.
Hva?
Er du utenfor huset mitt?
Ja vel.
Young-joo.
-Har du ventet? -Nei.
Jeg kom uanmeldt,
så jeg er beæret over at du kommer.
Vi drar. Jeg reserverte bord mens jeg ventet.
Jeg kommer hit ofte fordi vennen min er deleier.
Men lunsjmenyen er ikke like god som middagen.
Det er veldig fint her.
Maten er utrolig.
Jeg bestiller.
Greit.
Uansett
hjalp du meg mye da jeg søkte på jobben.
Jeg får endelig gjengjelde det.
Beklager, og jeg er veldig takknemlig.
Du kan gjengjelde en annen gang.
Det er dyrt, så jeg spanderer.
Nei, sjef, jeg spanderer.
Kjøp tteokbokki til meg neste gang.
Vi har kjent hverandre i årevis.
Hvorfor sier du "sjef"?
Utenfor kontoret
kan du bruke navnet mitt.
Jeg kan være litt dristig.
Hvis jeg blir for bekvem, går jeg for langt.
Så det kan jeg ikke.
Endelig smiler du.
Du sa ikke et ord i bilen.
Er noe galt?
Er det kjæresten din?
Ja.
MIN ELSKEDE YOUNG-JOO
Etter avdelingsmiddagen
dro du tidlig og gikk glipp av det, men Jun-ho ble drita
og sparket dekanen i magen.
Dekanen vår var 60 år gammel da, så…
Må du ikke ta den?
Det er kjæresten, så det kan ta en stund.
Jeg ringer ham hjemmefra.
Ja vel.
Uansett hadde jeg aldri trodd at du ville ta en kontorjobb.
Det er ikke hver dag man ser en pen jente fikse maskiner.
Jeg var den berømte ingeniørgudinnen.
Men moren min orket ikke å se meg skitne til hendene.
Og jeg ville også ha et vanlig liv.
Derfor er jeg takknemlig for din hjelp, sjef.
Det er Seo Jin-wook. Si "Jin-wook".
Jeg sa jeg ikke skulle gå så langt.
Si det. "Jin-wook".
Sjef.
-Det er ikke vanskelig. -Jeg kan ikke.
Lever den for meg.
Han kjeftet på ham hele dagen.
På en guttunge som var ti år yngre.
Teamlederen er for streng.
-Sjef. -Ja?
Jeg må på toalettet.
Vær så god.
Du har én talemelding.
Det er meg, Jae-yoon.
For det første…
Beklager.
Jeg tenkte på det fra ditt ståsted.
Det er virkelig håpløst.
Vi er 26 år gamle,
og vi er 27 når jeg dimitteres.
Jeg må fortsatt uteksamineres fra universitetet og finne en jobb.
Én ting er å vente på dimittering,
men jeg kan ikke forvente at du venter i det uendelige
etter jeg forlater militæret.
Jeg vet ærlig talt ikke selv
hva framtiden bringer.
Så det er for egoistisk.
Jeg har prøvd å avfeie dette med
unnskyldningen at kjærlighet er nok.
Men det er ikke rettferdig.
Ikke mot deg.
Ikke mot noen av oss.
Young-joo.
La oss slå opp.
Takk for alt.
Og jeg er lei for det.
Pass på deg selv.
Telefonen er slått av.
Etter tonen, legg igjen…
Hvordan kommer du deg dit?
Jeg tar en taxi.
Sees på jobb på mandag.
Young-joo.
Jeg kjører deg til kasernene.
Hvem skal jeg ringe om heisen?
Jeg ringte maskinrommet som anvist.
Jeg skjønner.
Jeg snakket med dem for en uke siden.
Greit.
De driter i det, for det er ikke deres heis.
Tror du de klarer seg?
Spesielt han.
Ja, jeg klarer det!
-Dette føles ikke bra. -Sersjanter Ahn og Yoo
kommer tilbake i kveld.
Til da har de andre vakt.
De to er de eneste som kan få tak i bensinen.
Hvis noe går galt, er det din jobb å hente dem.
Skal bli.
Dere hørte ham.
Ikke gjør noe dumt.
Hent bensinen fra bensinstasjonen i krysset
og kom rett tilbake. Greit?
-Skal bli! -Skal bli!
Menig Lee.
Går det bra?
Hvilken menig har luen slik?
-Du. -Menig Ra In-ho rapporterer!
Ikke overdriv. Det går bra.
Så…
Kan vi bruke dette på en smultring?
Noe søtt for å løfte humøret.
Jeg elsker måten du tenker på.
Når snek du den inn?
Da kjøper vi smultringer.
Mat hjelper alltid.
Vi er midt i Gangnam.
-Det er mye jobb… -Mine herrer?
Hallo, Soo-jeong.
Ja, hallo.
-Problemer? -Hva?
Nei. Jeg tror min overordnede sa det forrige gang.
Vår private heis virker ikke.
Jeg vet det.
Men om dere fortsetter å komme ned hit…
Jeg er ganske sikker på at jeg sa det til din overordnede.
Kvakk… jeg mener Kwak…
Kwak Gye-young?
Så du vet navnet hans.
Hallo, hvordan kan jeg hjelpe…
Asia Super Star-utdelingen starter kl. 16.00, ikke sant?
Når kommer sponsorselskapets direktør?
Hvordan det? Har du noe her å gjøre også?
Jeg kjenner direktøren. Jeg vil gjerne si hei
-og spørre om endringer i bransjen… -Hva er det med deg?
Går det bra?
Kjenner du ikke Alex Entertainment?
Jeg kjenner dem.
Jeg sa det sist gang.
-Du sa sist gang… -Unnskyld!
Dere to soldater!
HVIS DU KAN KOMME NED, LA OSS SNAKKE ANSIKT TIL…
Jeg spør av nysgjerrighet.
Skal du dit
for å slå opp med ham?
Hvor langt unna er vi?
Nesten framme.
Tja…
Young-joo.
Uansett hva som skjer,
ikke glem at jeg er her om du sliter.
Som alltid vil jeg stå ved din side.
Jeg vil alltid vente
som et stort tre
du kan lene deg på.
Nettopp.
Greit.
Hvorfor i all verden
gjør dere dette hver gang jeg er på jobb?
Jeg…
Unnskyld meg.
Beklager. Jeg kommer!
Stikk av.
Menig Lee. Kan jeg si én ting?
Hva da?
Vi har ingen tid å miste.
-Får vi ikke smultringer… -Du.
Hva er det?
-De nærmer seg. -Jeg ser det!
-In-ho! -Ja?
-De kommer rett mot oss! -Ja!
De kommer!
Tekst: Gry Viola Impelluso