VŠECHNY POSTAVY, ORGANIZACE A MÍSTA JSOU FIKTIVNÍ
DĚTŠTÍ HERCI BYLI NATÁČENI V SOULADU SE SMĚRNICEMI
Nechcete se přestěhovat?
Bydlete u mě.
7. DÍL
-Pane No? -Ano.
Jedla jste něco?
V ledničce je jídlo. Poslužte si.
Já doma nic nemám. Promiňte.
-Mám vám něco přinést? -Není třeba.
Něco si objednám.
Budeme se u toho druhého chovat jako doma.
Děkuju.
Není zač.
Nashle.
Hezká lednička.
I ty věci uvnitř.
Asi má ráda topinky.
Jak takhle může žít?
Asi nemá topinkovač.
Nechcete se přestěhovat?
Bydlete u mě.
A já budu bydlet u vás.
Navrhuju vám výměnu bytů.
Co?
Ani já nemám na svůj byt dvakrát hezké vzpomínky.
I když vy to máte horší.
Ale to by pro vás nebylo pohodlné. Nic doma nemám.
To nevadí.
Byty máme ve stejné budově a stejně velké. Mají skoro stejnou hodnotu.
Je to jednoduché.
Vyměníme si byty, dokud ho jeden z nás neprodá.
Co vy na to?
Tak co se vyměnit na měsíc?
Na měsíc?
Vlastně mě už několikrát napadlo, že musím z bytu pryč.
Ale bez plánu to nešlo.
-Teď odejít můžete. -Hned teď?
-Nebo nechcete? -O to nejde.
Jenom že to nebylo v plánu.
Plány se přece mění.
No jo. Kdy vůbec šel život podle plánu?
Je to tu tak prázdné.
Tohle budu muset přesunout nebo do toho něco dát.
Je to dobré.
Příště si vezmu vlastní židli.
Počkat.
Nemám doma ani polštáře.
Takhle pozdě v noci bych neměl dělat hluk.
Nechám to na zítra.
To není dobré.
No jo, nemám hodinky.
Měla bych zavolat…
Zpráva bude asi lepší.
„Pokud jste náhodou…
ještě vzhůru…“
Dobrý večer.
Paráda, jste vzhůru.
Jdu si do auta pro nabíječku.
Co děláte vy?
Nesu vám polštář.
Děkuju.
Nechcete si rovnou vzít, co potřebujete?
-Tak s dovolením… -Dobře.
Tady je.
Kdybych teď šel dovnitř, asi by jí to nebylo příjemné.
Tak to bych měl…
Musím ten pohybový senzor spravit.
Paní Kangová, nejste tu, že ne? To jsem já.
Proč se plížím u sebe doma?
Tak jo.
Které si na sebe vezmu?
Jo.
Tyhle jsou nejlepší.
Už odcházím.
Ne, počkejte! To jsem já.
-To jsem já. -Cože?
Promiňte. Nevěděla jsem, že tu jste.
To v té tašce máte cihly?
Jistěže ne.
Šel jsem pro hodinky.
Už je nový den.
No jo. Tomu obvykle říkáme „dnešek“.
To je pravda.
Máte pravdu.
Já…
Senzor je rozbitý.
Dobře.
Takže…
si musíte rozsvěcovat.
Aha. Dobře.
Měl jsem vám to říct dřív.
-Tak já už půjdu. -Dobře.
Jistě.
Tak jo.
Dobrou, slečno Kangová.
-Dobře. -Nashle.
POJISTITELKA KANG HAN-DUL
JSTE DOMA? CO VAŠE HLAVA?
AKTUÁR NO KI-DŽUN
TROCHU PULZUJE, ALE NEBOLÍ
A CO VY? MÁTE, CO POTŘEBUJETE?
BUDETE POUŽÍVAT TOPINKOVAČ?
TADY JSEM ŽÁDNÝ NENAŠLA…
TO JE JEDNO. POUŽÍVEJTE HO.
NEMUSÍTE SE BÁT POUŽÍVAT VLASTNÍ TOPINKOVAČ
NEBUDU HO POUŽÍVAT. POZDĚJI VÁM HO PŘINESU.
DOBŘE. KDYBYSTE NĚCO POTŘEBOVAL, NAPIŠTE. KDYKOLI.
A DĚKUJU, ŽE JSTE MI PŘEDTÍM PODRŽEL VÝTAH.
DOBŘE. KDYBYSTE NĚCO POTŘEBOVAL, NAPIŠTE. KDYKOLI.
PROVEDU. SLADKÉ SNY.
Ne.
PROVEDU.
Paráda, mám svůj polštář.
Obrázky vyryté na Měsíci nejsou z pohádky o králíkovi.
Jsou to krátery po spadlých meteoritech.
Většina meteoritů, které k Zemi padají, buď shoří v zemské atmosféře,
nebo přežijí a dopadnou do oceánu.
Některé vesmírní pohromy…
zanechávají jizvy, které jsou i po tisíciletích
stále velké a jasně viditelné.
Musím sem hned dostat postel.
Měl bych jít spát.
Dobré ráno.
BUDÍK – OTÁZKA
Jak mám…
Nepotřebujete to?
Potřebuju. A jak!
Vypadáte odpočatě.
Vezmu si to. Nachystejte se do práce. Počkám na vás dole.
Sakra.
Paní Kangová, tady. Nastupte si.
Jak jste se vyspala? Co postel?
-Spalo se mi dobře. -To jsem rád.
Moc vám děkuju. Vím, že jste mi přišel pomoct s budíkem.
Nemohl jsem tam přece poslat Čon-mana.
To je moje oblíbená termoska. Jak jste to věděla?
Opravdu? Jenom se mi líbila.
-Asi máme podobný vkus. -Ochutnejte, jestli to platí i pro jídlo.
Je to fakt dobré.
Kdy jste je dělala?
Paní Kangová, nespěchejte.
Dobře.
-Pojedeme. -Pojedeme.
-Dáte si kávu? -Jistě.
Ta káva je výborná.
-Opravdu? Je dost silná? -Mohla by být silnější.
-Tak příště. -Dobře.
Chodíte spolu do práce?
Co se mezi vámi děje?
Pojedeme nahoru, paní Čonová. Pojďte.
Jestli spolu chodí do práce, to jsou víc než jen kolegové, ne?
Co myslíte, pane Ane?
Nejspíš spolu jenom jeli autem.
Jak jste mě poznala?
Podle vůně.
Jste teď vážně rozkošný.
Nic víc prý není třeba.
Počkejte!
-Pardon. -Promiňte.
Pardon.
Promiňte.
S dovolením.
Tak jo.
Můžete na slovíčko, než půjdeme dovnitř?
Omlouvám se, že jsem vás dostal do nepříjemné situace.
To nevadí.
Nemůžete za to jen vy, pane No.
Měli bychom
náš vztah nějak definovat?
Pokud jsou otevřené otázky moc těžké, co škála 1–5?
Zodpovězte následující otázky
ohledně našeho vztahu tím, že odpovíte „nahoru“ nebo „dolů“.
Rozkaz.
Zaprvé, sousedi.
Nahoru.
Zadruhé, kolegové.
Nahoru.
Zatřetí, přátelé.
Nahoru.
Začtvrté…
Čtyřka je…
Dolů.
Promiňte. Je to mezi trojkou a čtyřkou,
ale nenapadá mě, jak to pojmenovat.
Když je náš vztah tak vyhýbavý.
Budeme mu říkat „šedá zóna“.
Šedá zóna?
Přesně tak.
-Chytré. -Líbí se vám to?
Prozatím.
Dobře.
Pak náš vztah zůstane v šedé zóně, dokud nenajdeme čtyřku.
Dobře. Takže…
Budu „šedá“.
A já „zóna“. A budu hned vedle „šedé“.
Hej!
Máme problém.
-Proč? Co se děje? -Co je?
Paní U Son-hui žádá o pojistné plnění.
-Cože? -Co?
Rozvádí se!
-Tak počkat. -Prověřte to!
Není na seznamu prvních přihlášených ani v rizikové skupině.
Je poslední přihlášená.
Nemůže žádat o plnění kvůli 90denní čekací lhůtě.
-Jo. -Nechápete to.
Myslíte, že to nevím? Máme mít půl roku nulovou míru rozvodovosti!
Je fuk, jestli se rozvedou teď, nebo za 90 dní. Co s tím uděláte?
Podepsali rozvodové papíry a teď jsou u soudu!
Teď není čas tu takhle posedávat!
-To snad není pravda! -Ne!
-Pohyb!
Není čas na oblíkání! Nechtějte, abych běžel za vámi!
Okamžitě padejte!
NEJVYŠŠÍ KOREJSKÝ SOUD
Kde jenom jsou?
Zeptáme se na recepci a pak je zkusíme najít.
Nevíme, jak vypadají.
Zastavte každého důchodce…
Asi je mám.
Kde jsou?
Tohle jsi chtěla.
Dal jsem ti, cos chtěla, ne?
Díky.
To je poprvé, cos mě poslechl.
Mohla by ses aspoň omluvit.
Jsi tvrdohlavá jako mezek!
Přesně tak.
Tak nežij s ignorantkou, která tě nechápe.
Najdi si mladou, inteligentní, hodnou a láskyplnou ženu.
Taky odteď budu žít po svém.
Po svém?
Řeklas „po svém“?
Proboha. Uklidni se, než omdlíš.
Nerozčiluj se tolik.
Pojďme prostě domů.
Co je to s ní?
Zlato, je doma jídlo? Najezme se, jestli máš nízký tlak.
To je jedno.
Vždyť nemáš rád jídlo v restauracích. Nedělej, že ti na mně najednou záleží.
-Asi už o rozvod požádali. -Jsme v háji. Celý projekt je v háji.
Pojďme.
Běžte mi z očí.
Nechci vás ani vidět.
Co s tím hodláte udělat?
Řekněte mi, co uděláte!
To jsou nervy.
Máme ještě čtyři týdny.
Paní Čonová.
Dobrý den. Omlouvám se.
Zatraceně.
Tohle je vážná věc.
K rozvodu na stará kolena nedojde po 10 nebo 20 letech jen tak.
Proto tu mám tolik inteligentních lidí.
Něco vymyslete.
Musí si to během čekací lhůty rozmyslet.
-Pojďte na schůzi. -Ano.
Jak ji přimějeme změnit názor za čtyři týdny?
Proč nejdete?
-Pojďte do zasedačky! -Jdeme.
Přestaňte se flákat a pojďte!
-Ano, pane. -Pojďme.
OSOBNÍ INFORMACE POJIŠTĚNCE
Není na seznamu prvních přihlášených ani v rizikové skupině. Je to impulzivní?
Rozvod nikdy není impulzivní.
Proč myslíte?
Kdybyste byla rozvedená, chápala byste to. U tak starého páru to platí dvojnásob.
Nejspíš spolu prožili spoustu těžkostí.
Sakra. To se máte.
Fajn, popojedeme.
Jak to, že jsme ji nezachytili?
Možná neměla v úmyslu se rozvést.
Společně požádali o rozvod,
ale podle vás to udělat nechtěla?
Proč myslíte?
Po vyplnění žádosti jsme je viděli spolu jít domů, jako by o nic nešlo.
Jako by se nechumelilo.
Mluvili o rozvodu, ale asi jim to ještě úplně nedošlo.
Po svém?
Proboha. Uklidni se, než omdlíš.
Zlato, je doma jídlo? Najezme se, jestli máš nízký tlak.
To je pravda.
To ale nedává smysl. Proč by podávali žádost, kdyby nechtěli…
Počkat, myslíte, že jim jde o vyplacení pojistky?
Kdyby ano, počkali by až po uplynutí čekací lhůty.
-Ne. -Každopádně je to divné.
I to, že si ve svém věku pořídila rozvodové pojištění.
Jak se o něm vůbec dozvěděla?
To mě taky zajímá.
Totiž…
-Co? -Proboha!
Co?
Kdo jste?
Jen klid.
-Kdo je to? -Všechno se děje tak rychle,
že jsem vám ho nepředstavil. Můj mladší kolega, agent.
Jenom klid. Posaďte se.
Seznamte se. Tohle je naše výkonná ředitelka.
A to jsou členové týmu.
Dobrý den. Jsem Nam Čchang-hui, prodávám pojištění v Ssangmunu.
-Těším se na spolupráci. -Těší mě.
-Posaďte se. -Dobrý?
Posaďte se. Nemáme moc času a musíme schůzi dokončit.
Paní Čonová, pokračujte.
Proč je tady?
Měli jsme pár zamítnutých případů, tak jsem…
Pane Na.
Ať mi to řekne sám.
Ano. Promiňte.
Pan Na mě požádal,
ať vyřeším ty dva zamítnuté případy.
A dál?
Vyřešil jsem je.
A to jak?
To já jsem paní U prodal rozvodové pojištění.
To snad ne.
ZPRÁVU MI POŠLI
ČILÁ A VESELÁ HODINA ZPĚVU
Zprávu mi pošli,
zprávu mi pošli,
pošli zprávu mně.
Prosím, zprávu mi pošli.
Zajímá tě, jak se mám?
Tak mi zprávu pošli.
Zajímá tě, co si myslím?
Tak mi…
Počkejte, prosím.
Než budeme pokračovat, osuším jí slzy.
Paní U chodí na moje hodiny zpěvu.
Rozplakala se u veselé písničky.
Děkuju.
Už je vám lépe?
Moje stará kamarádka mi poslala zprávu, že jí zabaví dům.
Jak bych jí mohla nepomoct?
Špatný je ten, kdo mě chtěl zneužít. Tak proč to celé vyčítá jenom mně?
Byla obětí phishingu.
Naštěstí o peníze nepřišla,
ale manžel jí to hodně vyčítal.
Pořád opakuje, že jsem pitomá.
Že ho frustruju. Shazuje mě.
Rodinu živil on
a mě vidí jen jako manželku, co vaří a pere.
Jsem jenom služka.
Kdybych mohla, hned bych se rozvedla.
Paní, to neříkejte.
To by bylo ještě horší. Vezměte si, jak dlouho jste s ním vydržela.
-Pokud tedy nemáte něco takového. -„Rozvodové pojištění“?
Prodal jste to zrovna takové…
-Myslel jsem, že potřebujete lidi. -Jo.
Proč já?
Moc mě to mrzí, paní Čonová.
Ani tak nedává smysl,
aby se někdo rozváděl kvůli phishingu.
To byla poslední kapka. Schylovalo se k tomu dlouho.
To je pravda.
Pan Jong-kju je lakomý a tvrdohlavý a dívá se na paní U spatra.
Ale nemůže za to jenom on. Paní U neumí nakládat s financemi.
Je to laskavá žena, tak ze sebe dělá ručitele
a půjčuje lidem peníze.
Ach jo.
Škoda je moc veliká.
No Ki-džune, co budeme dělat?
Dokážete do napravit?
Když už víme, v čem to vězí, pojedeme s A-jong za paní U Son-hui.
Tak dobrá.
A já s Čon-manem navštívíme manžela.
-Ne, s ním se sejít nemůžete. -Proč ne?
Jestli zjistí, že se paní U pojistila, bude zuřit.
Bude jí nadávat, že je naivní a zase se nechala podvést.
A když zjistí, že je to rozvodové pojištění,
-bude se chtít rozvést taky. -To chápu.
Kdybych zjistil, že si žena pořídila rozvodové pojištění…
Ani na to nedokážu pomyslet.
Ale no tak.
Vždyť to se nestalo. To nic.
-Ta babča to neudělala. -Šmejde, neříkej jí tak.
Omlouvám se. Paní I.
Pane Na.
Promiňte, paní Čonová.
Oficiální schůzku s manželem odložíme. Napřed vyhodnotíme situaci.
A to jak?
Vy potlačujete hněv. Ty máš v krku vyhřezlou plotýnku.
A co se mě týče…
Vyhodil jsem si záda.
KLINIKA ONSEM – KOREJSKÁ MEDICÍNA
-Nejspíš bydlí v patře. -Jo.
Ale kde je…
Podívej.
To bude ona.
-Zeptáme se? -Pojďme.
Paní!
Dneska jen málokdo nakupuje a vaří každý den jako vy.
Dr. Pak má velké štěstí.
-Nechte těch lichotek. -No dobře.
Mimochodem, kam to pan Pak pořád chodí?
Moc často tu není.
-Opravdu? -Ano.
Má spoustu energie. Jako by vrátil čas.
Je to zase mlaďoch.
Takový byl vždycky.
Proto byste se o sebe měla víc starat.
Jako manželka doktora byste se měla oblékat lépe.
Všichni muži mají rádi mladší ženy.
-Přestaňte s těmi nesmysly. -Dobře.
Nechcete si dát šálek čaje?
-Co? -Pojďte.
No tak pojďte.
-Pojďme za nimi. -Dobře.
Pane Na Te-boku, můžete dál.
ŘEDITEL PAK JONG-KJU
Dobrý den.
-Posaďte se. -Dobře.
No páni, to je…
Co to máte s pletí?
Jste mladý, ale vypadáte vyčerpaně.
Jste opravdu tak dobrý doktor, jak se říká.
To jste poznal na první pohled?
Musím vás vyšetřit.
-Podejte mi ruku. -Dobře.
Solar plexus něco blokuje. Stává se vám, že se vám rozbuší srdce?
Ano, pane doktore. Stává.
Nespíte moc dobře,
a když se probudíte brzy, točí se vám hlava.
A bolí vás hlava, i když spíte dlouho.
Přesně tak.
To je potlačovaný hněv.
-Proč jste pořád tak ve stresu? -Máte pravdu, pane doktore.
Popravdě, rozvedl jsem se. Asi proto se cítím takhle.
Rozvod?
To jste dobře udělal. Přestanete se tak stresovat.
Ne, to není pravda.
Když po práci přijdu do tmavého domu, přijde mi prázdný a chladný.
Ale ušetříte za elektřinu.
Rychle se sám najím a přemýšlím, jak to, že jsem dopadl takhle.
Zajděte do vývařovny.
Během volebního období tam poslanci nabízejí samé lahůdky.
Ale co když onemocním nebo…
Potřebujete akupunkturu. Vstaňte.
-Akupunkturu? -Vstaňte.
-Ale… -Sundejte si sako.
Ještě nikdy jsem ji neměl.
Dejte mi to a pojďte sem.
-Co prosím? Počkejte chvilku. -Lehněte si.
Potlačovaného hněvu nás nejlépe zbaví akupunktura.
Proboha, pane doktore.
Kolik vám je let? Jak to, že jste tak silný?
To patří mezi výhody rozvodu.
Nemusím mrhat časem hádkami, takže jsem plný energie.
Není to i nevýhoda?
Jste plný energie, ale v noci osamělý…
Online televize!
Pusťte si ji.
Online…
Online televize.
Uvolním bod che-ku. Uvolněte se a prospěte se.
Jste vážně úžasný doktor.
Haló?
Dobrý den, paní Čchoiová.
Vážně?
Máte teď volno?
Moc se těším.
Dobře, jsem na cestě.
Žena?
Sestra vám pak ty jehly vytahá.
To bolí.
To pálí.
Moje záda.
Bolí mě záda.
Sakra.
-Ano, pane? -Prostě…
Prostě co, pane?
Ne, pořád čekáme.
-Musím jít. Další konzultace až zítra. -Pane doktore?
No tak ho sledujte!
-Běž za ním. -Honem!
KADEŘNICTVÍ
Chtěla jsem vám něco říct.
Ještě že jsem vás potkala.
Co se tak tváříte?
Ale to nic.
Ne, něco se děje. Co je?
Její otec je teď v nemocnici,
ale chtějí ho propustit kvůli nezaplaceným účtům.
Pošlou ho domů bez léčby.
Proboha. Chudinko.
Myslím, že to zvládneme, když prodáme dům
a přestěhujeme se do menšího,
ale žádný takový se teď neprodává.
Proč ji nepožádáte?
Nechte toho. Tolik peněz nemá.
Tady máte.
Co je to?
To jsem si šetřila na kauci,
až si najdu vlastní bydlení.
Vlastní bydlení? Proč ho hledáte?
Mám své důvody.
Ale vy to potřebujete víc než já.
Zaplaťte lékařské účty za otce.
Vy jste nejlepší.
Vezměte si to a splaťte to i s úroky. Jsem svědek, jasný?
Moc vám děkuju.
Nikdo mi pomoc nenabídl, ani manžel a sourozenci.
Známe se už dlouho.
Až prodám dům, vrátím vám to i s úroky.
Ale jaképak úroky.
Až si najdu bydlení, odpustíte mi provizi.
Co se děje? Proč si hledáte bydlení?
Musím už jít domů a začít vařit.
Manžel jí jenom čerstvě uvařená jídla.
Děkuju. Splatím vám to co nejdřív!
Na shledanou! Dámy, přišly jste se nechat ostříhat?
-Přijdeme příště. -Co?
Promiňte. Na shledanou.
Promiňte.
Pojďte a vyberte si!
Proč šel najednou sem?
Jak to mám vědět?
Ale vypadá nadšeně.
Promiňte. To je Titanic, že?
Ano. Stojí 150 000 wonů.
-Ty vypadáš nadšeněji. -Jaks to poznal?
Takhle jsi vypadal při lovu pokladu na základce.
-To je to tak poznat? Funguje ještě? -Ano. Za 150 000 wonů je váš.
-Přestaň lovit poklady a jdeme. -Co 130 000 wonů?
Chtěl bych…
Odkud všechny ty věci jsou?
Na bleším trhu můžeš chytit blechy. Nezjišťuj, odkud jsou.
Hele, walkman.
Paráda!
Divím se, že ještě existují.
To je vzácný úlovek.
-Koupíš si ho? -Byl bych blázen, kdyby ne.
Co takhle sleva 20 000 wonů?
Prodávám ho se ztrátou.
Prodává se ztrátou.
Hele.
Zmizel!
-To je zlý. -Sakra.
-Co budeme dělat? -Díky.
-Nashle. -Nashle.
-Sakra. -Co budeme dělat?
-Tamhle, podívej. -Jo.
Kdo je to s ním?
Paní U?
-Paní. -Paní U.
-Paní.
Dobrý den.
Kdo jste?
Jsme ze Všeobecné pojišťovny Plus. Žádáte o plnění rozvodového pojištění.
No jo, ten rozvod.
Rozvedla jsem se.
-Ale proč jste za mnou přišly? -Kvůli žádosti o vyplacení pojistky.
No jo. Vyplacení pojistky.
Kdy dostanu peníze?
To vám chceme vysvětlit.
Máte teď čas?
Říkáte 90 dní?
Ano, říká se tomu čekací lhůta.
Po přihlášení musíte 90 dní počkat, než krytí začne platit.
Určitě vám to při koupi řekli.
Asi ano.
Nejspíš ano.
Takže se mám rozvést po 90 dnech?
Prakticky vzato ano.
Nezkusíte mezitím párovou terapii?
„Párovou terapii“?
Ano.
Poskytujeme opatření pro podporu manželství,
abychom pojištěncům v manželství pomohli.
„Podpora manželství“?
Ano, můžete chodit na párovou terapii
nebo se účastnit koníčků pro páry.
Třeba chodit na lekce společenských tanců.
Ne, nic z toho nepotřebuju.
Nemusíte si nic připlácet, a až to vyzkoušíte, bude vás to bavit.
Já…
se rozvedu.
Proč ho chcete opustit?
Byli jste spolu tak dlouho.
Manžel je pořád plný energie.
Plný energie?
Požádám o vyplacení pojistky za 90 dní. Tím se to vyřeší, ne?
Ano.
Mějte se.
Kdybyste potřebovala pomoc,
můžete mi kdykoli zavolat.
Děkuju, slečno.
Tak už běžte.
-Tak my jdeme. -Dobře.
-Na shledanou. -Nashle.
Nashle.
Jak to vypadá s tím pojištěním?
Předali jsme příslušným oddělením data týkající se rizik a smluvní podmínky.
Do konce měsíce se ozvou s úpravami.
Musíme si pospíšit,
ať to uvedeme na trh dřív než Všeobecná pojišťovna Plus.
Ale naše data související s riziky nejsou dostatečná.
Nějakou dobu to potrvá.
Opravdu?
Zadám sběr dat externím týmům.
Dobře.
Jaká byla osobně?
Odhodlanější, než jsme čekali.
Když jsme jí vysvětlily lhůtu, řekla, že podá žádost za 90 dní.
Navrhly jsme jí párovou terapii,
ale odmítla ji a dál trvala na rozvodu.
Opravdu?
A co manžel?
No jo, víte…
K rozvodu se staví velmi kladně.
Mluvil jsem o něm negativně, ale trval si na svém.
Nevím to jistě…
ale asi má jinou.
Jinou?
Má pravdu.
-Zmizel se záhadnou ženou. -Nezmizel. Ztratili jsme ho kvůli tobě.
Proto se nechci vdávat.
Ale… Přišlo mi, že paní U Son-hui není připravena.
Jak to myslíte?
Moc nerozumí financím
a má naivní pohled na svět.
A především
jí na manželovi pořád záleží.
Taky mi to tak přišlo.
Navzdory tomu všemu pro něj pořád vaří a uklízí
a mluví o něm jako o manželovi.
Žijí spolu už dlouho.
Takových zvyků se člověk nezbaví tím, že vyplní žádost o rozvod.
Pro někoho v jejím věku by mohla být náhlá změna denního režimu problém.
Nám záleží na tom, jestli se rozvedou z právního hlediska.
Je jedno, jestli spolu vycházejí.
To je pravda.
Neseďte tu jako hromádky neštěstí.
Vymyslete nějaké řešení.
Tohle je frustrující.
No Ki-džune, nemáte nějaký nápad?
Jestli ten rozvod nezastavíme…
Musíme ho zastavit!
-Jestli ho nezastavíme… -Co?
Říkám, že ho musíme zastavit!
Článek dva. Rozsah pokrytí.
Jaké jsou přesné podmínky v článku dva?
„Pojištěnec musí být dospělý muž nebo žena
ve věku 18 až 80 let, který momentálně nemá milostný poměr.“
-Snad nemyslíte… -To je ono.
-Co je ono? -Poměr.
Jestliže dokážeme, že má její manžel poměr,
smlouvu tím zneplatníme.
-Jak jako „zneplatníme“? -Neukončí se. Bude neplatná.
To je šílený.
Neplatná smlouva není ukončená, je prostě jen neplatná.
Projekt to neohrozí.
Přesně tak.
Skvělé! Jste génius, No Ki-džune!
Tak dobrá. Najděte důkazy o tom, že má poměr,
a smlouvu zneplatněte.
Takže teď se budeme šťourat ve vztazích.
Vážně to musíme udělat?
Co?
Šťourat se v soukromých záležitostech a ranit paní U?
Chce se rozvést. Určitě je rozrušená.
Musíme to udělat.
Aby projekt uspěl.
I když paní U Son-hui nebude vyplacena?
Musíme produkt oficiálně uvést na trh, abychom pomohli dalším ve stejné situaci.
Když ho neuvedeme na trh, není to produkt.
Je to jenom vzorek.
Paní! Nakoupila jste?
-Co? -Nakoupila jste?
Asi ano.
Už jste obědvala?
Nevíte, kolik je hodin? Už je večer.
Co vy?
No, já…
Co je dnes za den?
Je čtvrtého.
Pozítří je výročí smrti tchyně. Musím objednat rýžové koláčky.
Jak se vám vlastně líbí?
O čem to mluvíte?
Dr. Pak si u nás před pár dny koupil deky.
Deky?
Nevzpomínáte si? Celou sadu kvalitních dek. Jako z hotelu.
O jakých dekách to mluvíte?
Před pár dny koupil deky dovezené z Itálie…
Co že to koupil?
Deky.
Deky, které…
Asi jsem si ho s někým spletla.
To je hodin. Musím jít vařit večeři.
Už půjdu domů.
-Děkuju. -Na shledanou.
-Sejdeme se venku. -Dobře.
HODNOCENÍ ZÁKAZNÍKŮ
Jste teď vážně rozkošný.
CO MYSLÍŠ?
ROZTOMILÉ
ŠAŠEK
VÝKONNÁ ŘEDITELKA ČON NA-RE
Sakra. Co teď?
Tak už chcípni!
Chcípni, ty pitomče.
Teď zatáhněte.
Nic víc prý není třeba.
VÝKONNÁ ŘEDITELKA ČON NA-RE
Nesnáším, když se něco zkomplikuje.
Přišel jste si pro něco?
Ano, pro hodinky.
-Máte je na sobě. -Ano.
Myslel jsem budík.
Ten jste si vzal ráno.
No jo.
Vlastně jsem pro nic nepřišel.
Tak o co jde?
Chci se omluvit.
Zklamal jsem vás, viďte?
Nebylo to zklamání. Jen jste mi přišel jako někdo jiný.
Přemýšlela jsem, zda jste vážně pan No…
nebo jsem se spletla.
Posaďte se, prosím.
Tohle bude znít jako výmluva,
ale nic lepšího jsem nevymyslel.
Musíme splnit misi.
Přemýšlel jsem, jestli je správné
ten rozvod zastavit.
Tak jsem vymyslel, jak misi splnit, i když se rozvedou.
A pokud vážně má poměr a rozvedou se…
nebude mě to tolik tížit.
Já…
jsem srab, co?
Ne. Nevěděla jsem, že jste se rozhodl z tohoto důvodu.
Čon-man mi neříká „šašek“ pro nic za nic.
Umím využívat sofistiku a racionální myšlení, abych našel kličky.
Omlouvám se za nedorozumění.
Ne. Kvůli tomu jsem nepřišel.
Bál jsem se,
že jsem ranil vaše city.
Pořád před očima vidím váš výraz.
Prostě jsem…
hledala odpověď.
Proč mě to ranilo?
Byla to jen práce, tak proč jsem se cítila takhle?
Kdyby to navrhl pan An nebo A-jong…
cítila bych se stejně?
Ale byl jste to vy.
Nemůžu zůstat v šedé zóně.
Ne. Nechci v ní zůstat.
PODĚKOVÁNÍ PAK JONG-KJUOVI A ČCHA MI-KJONG ZA HOSTUJÍCÍ ROLI
Výměna bytů?
Ki-džun tu má pořád věci.
-Ty a paní Kangová… -Co mezi vámi je?
Napadlo mě…
-Nechci, abyste mě měl rád. -Nevím, jak to udělat.
Láska je o tom, že jste dětinská.
Zopakujte mi to. Jste z pojišťovny?
Proto se chcete rozvést?
Takže jsme misi splnili?
Ještě ne. Teď musíme splnit skutečnou misi.
Jakou?
Překlad titulků: Pavlína Tajnerová