A FILMBEN LÁTHATÓ SZEMÉLYEK, SZERVEZETEK ÉS HELYEK KITALÁLTAK,
A GYERMEKSZEREPLŐK KAPCSÁN MINDEN ELŐÍRÁS BETARTÁSRA KERÜLT.
8. RÉSZ
Egy holmidért jöttél?
Igazából nem akartam semmit.
Akkor miért jöttél?
Bocsánatot kérni.
Kang, kérlek, ülj le!
Csak aggódtam, hogy korábban esetleg megbántottalak.
Nem bírtam kiverni a fejemből az arckifejezésed.
Én csak…
keresem a választ.
Miért bántott a dolog?
Csak munka, úgyhogy miért éreztem így?
Ha An mondta volna
vagy Ah-young,
akkor is bántana?
De te mondtad.
Nem tudok a szürke zónában maradni.
Nem.
Nem akarok.
Nos, én…
A lakás rendben van, ugye?
Igen.
Már ennyi az idő? Mennem kell.
-Oké. -Ne kísérj ki! Hideg van.
Oké.
-Jó éjt, Kang! -Oké.
ANYA LEGYÉL OTT A CSALÁDI ÖSSZEJÖVETELEN
Mi az? Készülsz valahova?
Mi szél hozott ilyen későn?
Megnéznék valamit. Menjünk fel!
Várj!
Én már nem ott lakom.
Beszéljünk odakint!
Lakást cseréltetek?
Igen.
Egyébként mit akartál megnézni?
Kanggal jártok?
Mióta?
Nem erről van szó.
Akkor csak úgy lakást cseréltetek?
Itt hagyott valamit?
Itt hagytál valamit…
Köszönöm.
Szóval lakást cseréltetek?
Igen.
De Ki-jun holmijai még itt vannak.
Csak lakást cseréltünk,
nem költöztünk át hivatalosan.
Mi van köztetek?
Sajnálom.
Csak olyan valószínűtlen, hogy két kolléga lakást cseréljen.
Kedves volt Noh-tól, hogy felajánlotta.
„Kedves?”
A válásom óta ugyanabban a lakásban lakom.
És véletlenül ti ketten nem…
Mi ketten?
Mi vagyunk a kettő gyöke.
Egy irracionális szám.
Egy szám, ami nem írható fel két egész szám hányadosaként.
Befektetőként nem örülök.
Nem követ semmilyen mintát, mert egy nem ismétlődő tizedes.
Igen, geometrikus.
De ugyanakkor végtelen.
Ezért fordulnak elő hibák.
Mert nincs tényleges értéke, csak becsült.
Igazad van.
De a tényleges érték azonosítani akarja a hibát,
míg a becsült érték minimalizálná.
Sejtettem.
Soha esélyünk sem volt.
Te ezt már tudtad.
Csak megerősítésért jöttem.
Csak hogy tudd, nincs visszaút.
Oké.
Szóval a zöld már elfogyott.
Nem érdekes.
És a bor? Gondolom, nem együtt akartad meginni.
Igen. Másnak viszem.
Később találkozunk.
Történt köztetek pénzügyi tranzakció?
Tessék?
Nem, dehogy!
Csak kitaláltuk, hogy lakást cserélünk. Semmi több.
Miért kérdezed?
A Noh Ki-jun, akit én ismerek, nem kedveskedik csak úgy.
-Tényleg? -Igen.
Általában épp az ellenkezőjét hiszik róla,
mivel már háromszor elvált.
Igen, biztos érik előítéletek…
De nem azért, mert ne lenne figyelmes.
Hanem túlságosan felelősségteljes.
Fél, hogy a másik ember esetleg miatta lesz boldogtalan.
Vagy épp mindketten.
Ez lett az ő mércéje, így lett hű a nevéhez.
Falakat húz maga köré, mert tisztában van ezzel.
De nézzük meg most!
Na mindegy. Szívesen.
-Ti tényleg legjobb barátok vagytok. -Igen.
Az forró!
Jól vagy?
Most már megyek, hogy pihenhess.
Ó, ez pedig üdvözlőajándék.
-Tessék. -Köszönöm.
-Jó étvágyat! -Köszönöm.
-Vigyázz magadra! -Ne kísérj ki!
Nem tudok a szürke zónában maradni.
Nem.
Nem akarok.
ONSAEM KOREAI GYÓGYÁSZATI KLINIKA
Jesszus, megijesztettél!
Miért állsz ott, mint valami szellem, hogy ráijessz az emberre?
Éhes vagyok. Igyekezz, adj valami vacsorát!
Miért vagy ilyen lassú?
Igyekezz, gyere fel!
Egek! Menj csak előre!
Nem gondoltam, hogy itt látlak.
Én sem.
Noh-hoz jöttél?
Igen. És te, Jeon?
Történetesen tiszta vizet akartam önteni a pohárba.
És sikerült?
Igen, abszolút.
Az jó.
Van kedved ezt együtt meginni?
Vagy mégsem. Nem szóltam 24 órával előtte.
Nem.
Bármikor szívesen látlak. A nap 24 órájában.
Nagy kő esett le a szívemről, hogy ezt mondtad.
Menjünk?
Miért ilyen sós ez a leves?
És miért ilyen ízetlen?
Hallod, amit mondok?
Igen.
Akkor miért nem válaszolsz?
Mert elváltunk.
Mostantól ízesítsd te a saját ételed,
és ne felejtsd el alaposan megrágni!
Már megint kezdi.
Kötények…
Egy kötény.
Két kötény.
Három kötény.
Négy kötény.
Öt kötény.
Hat kötény.
Hét kötény.
AKTUÁRIUS NOH KI-JUN ALSZOL?
MÉG NEM. MOST FEKÜDTEM LE.
AN ITT…
AKTUÁRIUS NOH KI-JUN
Halló?
Nem ébresztettelek fel, ugye?
Nem, dehogy!
Mit tehetek érted?
Csak meg akartam kérdezni, kényelmes-e az ágy.
Nagyon kényelmes.
Azon gondolkodtam…
Kezdd te, Kang!
Azt kérdezted, gyáva vagy-e, ami Woo néni ügyét illeti.
Ha te gyáva vagy, akkor én még nálad is gyávább vagyok.
Miért mondod ezt?
Túl nehéz szembenézni az igazsággal,
úgyhogy én mindig inkább kerültem.
Ez igaz Woo nénire is.
Azt hiszem, ki akartam térni előle,
mert nem akartam aggódni miatta.
Ez csak természetes.
Ha az érzéseid valódiak,
más nem számít.
Akkor…
Mikor azt mondtad, nem akarsz a szürke zónában lenni…
Ezek szerint a kapcsolatunk közelebb áll a négyeshez, mint a hármashoz?
Mert annak nagyon örülnék.
Én is.
Innentől kezdve minimalizálnám a hibahatárt.
„A hibahatárt?” Azt mégis hogy tervezed?
Több adatot kell gyűjtenem
Kang Han-deulról.
Kang?
Így válaszol egy hozzáértő aktuárius.
Igen.
Holnap mit kérsz a pirítósodra?
Rád bízom, Kang.
Akár már járhatnának is.
Minek ilyen gyerekesen viselkedni?
Óvatosabbak, mert már nem gyerekek.
Valóban?
Őszintén szólva összezavarodtam.
Ellenőriztem. Megbizonyosodtam.
Ezért kérdeztem rá.
Mire?
„Hogy mi ez az érzés, ami megmaradt?”
De kiderült, hogy csak kicsinyes megvetés.
Se megbánás, se szeretetfoszlány.
Értem.
Komolyan gondolom.
Ne mondd, hogy azért vagy velem kedves, mert a főnököd vagyok!
Ne mondd, hogy úgy gondoltad, jó társasági lény vagyok!
Nem.
Egyáltalán nem.
Ezt tedd el!
Majd megisszuk valamikor.
Mehetünk?
Előbb ezt hallgasd meg!
Noh Ki-jun és An Jeon-man követik a férjet.
-Igen, uram. -Önök pedig elmennek Woo asszonyhoz.
Talán ad egy tippet.
-Igen, uram. -Várjon!
Találkozóm van egy partnercéggel.
Igen?
Majd elmegyek hozzá egyedül.
Jól van.
Ne feledjék, hogy azért csináljuk, hogy egy jó terméket fejlesszünk!
Higgyenek magukban,
és mondják: „Meg tudom csinálni!”
I can do it!
Erős vagyok.
I am strong!
Értékes vagyok, pusztán azért, mert létezem.
Én…
A fenébe!
-Váljunk szét most! -Oké.
-Sok szerencsét! -Sok szerencsét!
-Han-deul! -Igen?
A küldetésünk sikeréhez az kell, hogy Mr. Parknak viszonya legyen.
Szerinted ez nem furcsa?
De igen, furcsa.
Csapdába nem csalhatjuk, csak hogy kísértésbe essen.
De ha valóban viszonya van,
inkább váljanak el!
És ha nincs?
Akkor férjként teljesítette a minimális kötelességeit,
és Woo nénit kell lebeszélnünk.
Az ő korában nem könnyű elválni
és újrakezdeni.
De a házasság többről szól a minimális kötelességek teljesítésénél.
Igen.
De sok házaspár van, akiknek még ez sem megy.
Akárhogy is, ha valóban viszonya van,
a küldetésünktől függetlenül
segítsünk a válásban!
Jól hangzik.
-Most pedig nyugi, és induljunk! -Oké.
Később találkozunk, Han-deul.
Oké, szia!
Woo néni?
Asszonyom!
Asszonyom, már találkoztunk. Én jártam önnél a biztosítás miatt.
Magácska a biztosítós kis hölgy!
Így igaz.
De örülök, hogy összefutottunk!
Mi hozta erre, asszonyom?
Ó, én…
Egy szívességet szeretnék kérni.
ALELNÖK JEONG JEONG-CHI
-Merre van, uram? -Hogy érti? Ebédmegbeszélésem van.
Miért? Mi történt?
A vállalati jóváhagyás Kínából, uram.
Tovább tart, mint vártam.
Nem tudja, hogy ha nincs hír, az jó hír?
Akkor is utána kellene nézni.
Beszéljünk ebéd után, jó?
Igen, uram. Később találkozunk.
Oké. Jó étvágyat!
Befejezzük a megbeszélést?
Ez majd átmelegíti.
Köszönöm, biztosítós kis hölgy.
Evett már?
Igen, ettem.
Nyugodtan felhívhatott volna.
Elmentem volna önért.
Nagyon siettem.
Féltem, hogy megint elfelejtem.
Elmondaná, miről van szó?
Ami azt illeti…
Azért akarok elválni…
Tényleg viszonya van?
Ha belegondolunk, hogy a hűtlenség
az időskori válások legfőbb oka…
Na úr látott valamit, és mi is.
Nos, dr. Park jó formában van.
Menjünk be!
Hé!
-Oké! -A fenébe!
Minek mászol fel oda?
A fenébe!
Figyu! Épp indul valahova.
Még rendelési idő van!
Igen. De a múltkor is ez volt.
Valamit tervez.
-Miért nem követed? -Látod, mit csinálsz?
-Mozdulj már! -Bocs.
-Apropó, ez az ülés eszelősen jó. -Ugye?
És ha konkrétan rajtakapjuk?
Mit mondunk neki? Hogy nem szép dolog?
Gőzöm sincs. Ha odaérünk, kitaláljuk.
Hé!
Hagyd abba! Majd én.
Semmi értelme.
Vegyél már egy új autót!
Miért lépett egyáltalán félre?
Csak nem…?
SO-JEONG, HERCEGNŐ, ASSZONY
Tudhattam volna!
Felmegy a pulzusom, ha kutakodom a profiljában.
PARTNERCÉGES MEGÁLLAPODÁS
Jól van.
Nincs rá garancia, hogy biztonságban vagyok.
SO-JEONG ELUTAZZUNK AZ ÜNNEP ALATT?
NEM MENNÉL EL SZÍVESEN VALAHOVA?
Lássuk csak!
Jeju…
HÁROMNAPOS ELVONULÁS A JEJU-SZIGETEN
EZÚTTAL MIT CSINÁLTÁL? DOLGOM VAN, SZÓVAL KI VELE
SEMMI ROSSZAT MIT SZÓLNÁL JEJU-SZIGETHEZ?
TÚRÁZHATUNK, KÖZBEN CSEVEGHETÜNK
ÉN MOST VAGYOK A JEJU-SZIGETEN
A fenébe!
DRÁGÁM, SAJNÁLOM. KIMENT A FEJEMBŐL
MOST UTAZOL?
Miért?
Miért nem olvasod el?
Akkora vadbarom vagyok!
Egy gyengeelméjű!
Azt hittem, bárhogy is vagyok, táncolni tudok. De ez nehéz.
Milyen idősek a házaspárok?
A szóban forgó pár a 70-es éveiben jár.
Akkor nekik a keringő tökéletes.
-A keringő? -Igen.
Azt az idősek is hamar megtanulják.
Egy, két, há’.
A háromütemes tempó valahogy feldobja az embereket.
Kipróbálod?
Nem, nem akarom kipróbálni.
Kemény a padló.
Egy ilyen fafejnek, mint én, tök mindegy.
Nem vagy fafej, csak nem tudod, hogy mit akarsz.
Nem tudok rájönni, mi a boldogság.
Állítólag, ha megházasodsz, megduplázod a boldogságodat.
De ez a munka
csak azt erősíti bennem, hogy ez nem így van.
Ha már itt tartunk…
Hol?
Amikor azt mondom, hogy nem akarok férjhez menni,
mindenki azt vágja a fejemhez, hogy boldogtalan leszek.
Magányosan végzem, és senki sem lesz mellettem.
Nem szép, hogy ezt mondják.
Nem tehetek róla, néha nagyon betalálnak ezek a megjegyzések,
mert igenis félek a boldogtalanságtól.
De tényleg a boldogság a fő cél?
Azt hittem, táncolnom kell, hogy boldog legyek.
De rájöttem, hogy tévúton járok.
Az, ahogy betakarítom a napa káposztát, hogy faluvezető lettem,
hogy téged megismertelek,
ráébresztett, hogy vannak más fontos érzelmek is.
Ha van kinek kiönteni a lelked egy nehéz nap után.
Ha valaki kiáll melletted, amikor beszólsz a főnöknek.
Ha van, aki mentőt hív, ha beteg vagy.
Mit gondolsz?
-Akkora sármőr vagy! -Mi?
Olyan könnyedén flörtölsz!
Egy ismeretlen nénivel is tudnál az utcán.
Nem akarom, hogy megkedvelj.
Ez nem rajtam múlik.
De örülnék, ha így lenne.
Ez olyan nyálas volt!
Hogy érted?
A szerelem arról szól…
hogy az ember gyerekes.
Mégis hová megy?
-Milyen messzire megy? -Kövesd!
BALRA FORDULÁS GYALOGOSÁTKELŐ
Mit csinál?
-Hé! -Állj!
Miért?
Jesszus, miért…
Hé!
-Elindult. -Indul.
Menjünk!
-Szervusz, Choi! -Isten hozott!
-Hékás! -Mi?
De gyorsan ideértél!
Nagyon igyekeztem.
-Gyere be! -Oké.
Jesszus!
Azt hiszem, tényleg viszonya van.
Miért nem jön ki?
Menjünk be!
Miért mászol fel?
A fenébe!
Nem mehetünk be. Most mi legyen?
-Jaj! -Mi az?
Park, és a hátad?
Rendben lesz, semmiség!
-Ne erőltesd meg! -Egy…
-Onnan látod? -Nem.
-A hátam… -Mi történt?
-Menjünk be! -Egek, a hátam…
-Hé! -Jól van?
Jól van, uram?
A varrógépem! Jó, nem lett baja.
Nagyon köszönöm.
Apropó,
kik maguk?
-Igyanak egy teát! -Köszönjük.
Köszönjük.
Choi kisasszony, sajnáljuk, hogy alkalmatlankodunk.
Nem, dehogy! Hisz üzletet bonyolítottunk.
És korábban hiába jöttél, mert rossz terméket küldtek.
-Hagyom önöket beszélgetni. -Köszönjük.
-Azt mondtad, viszonya van. -Ki gondolta, hogy seftel?
Vegyük át újra! A biztosítótól vannak?
Igen. Onnan, ahol Woo Seon-hee asszony biztosítást kötött.
A nyomorult vénasszony kötött még egy biztosítást?
Akkor árulják el,
hogy miért keres fel a nejem biztosítója!
Történt az asszonnyal valami?
Nem, egyáltalán nem erről van szó.
Nem?
Szóval a nejem jól van?
Igen, persze. Nem azért jöttünk.
Akkor miért hoznak rám szívrohamot?
-Sajnáljuk. -Sajnáljuk.
Nem érdekes. Milyen kötvény miatt kerestek fel?
-Mondd el! Te vagy a csapatvezető. -Nem, te mondd!
-De te fejlesztetted ki. -Teázom… igen?
Te írtad meg, neked…
Bökjék már ki, hogy milyen biztosítás!
-Válási. -Válási.
Mi? Nem hallottam. Beszéljenek hangosabban!
Válási biztosítás, uram.
Válási biztosítás?
Az a nyomorult asszony…
Teljesen elment az esze?
Nem hiszem el, hogy válási biztosítást kötött!
Hihetetlen!
Én nem…
Megmondtam, An, hogy ne csinálj ilyen terméket, mert nem lesz jó.
Ilyen haszontalanságot!
Nem te győztél meg róla?
Ezért szeretne elválni?
Nem hiszem el. Miért gondol ilyet?
Nem akarok a férjem terhére lenni.
Akkor is…
Látta a férjemet, úgyhogy tudja…
hogy velem ellentétben, ő még mindig tele van energiával.
Asszonyom…
Most jómódúnak tűnhet,
de szegény családba született, és egész életében a testvéreit támogatta,
és a beteg szüleiről gondoskodott.
Sok mindenen keresztülment.
Így már nincs rajta teher, és végre fellélegezhet.
Nem érheti újabb nehézség miattam.
De akkor is, asszonyom…
Kisasszony, ön még fiatal…
valószínűleg nem érti, amit mondok.
De a házaspárok nem csak azért válnak el, mert kiszerettek egymásból.
Addig szeretném elrendezni az ügyeimet, míg tiszta az elmém.
Kérem, biztosítós kis hölgy!
Ne felejtsék el
odaadni a férjemnek a biztosítási pénzt,
amit 90 nap után kapnék.
Nem, asszonyom.
Nem is logikus,
mert a kifizetés önt illeti. Ön használja fel!
Miért adja a férjének? Ez így nincs jól.
Vegye úgy, hogy szívességet tesz egy idős asszonynak!
Asszonyom, ha elválik,
a férjével többé nem lesznek egy család.
Nemcsak külön élnek majd,
hanem egyenesen idegenek lesznek egymás számára.
Ha kórházba kerül, már nem ő lesz a legközelebbi hozzátartozója.
Ha egyikük balesetet szenved,
a másikat már nem értesítik majd.
A családja érdekében távozik,
de többé nem is lesz családja.
Ért engem?
Az én Seon-heemnak demenciája van.
Értem.
Hagyományos koreai orvos vagyok.
Hogy is ne tudnám?
Persze, uram.
Amikor Seon-hee néha zavarttá vált,
folyton a varrógépét kereste.
Hamarabb kellett volna találnom neki.
Már jó…
50 éve…
hogy orvos lettem, és megesküdtem, hogy megtalálom a varrógépét.
Eladta az anyai örökségét, hogy folytathassam a tanulmányaimat.
Ez az én adósságom Seon-heenak.
Gondolják, már késő
kiegyenlíteni a tartozást?
-Nem, uram. -Persze hogy nem, uram.
Igyekszem kiengesztelni…
és mindent leírtam.
OPCIÓK EGY ÚJ OTTHONRA
TENNIVALÓK SEON-HEENAK
Még nem túl késő.
Még a varrógépét is megtalálta.
Az én koromban egyik dolog jön a másik után.
Nem tudom, hogy költözhetnénk el.
Van egy lakás,
de a rendelés után alig van időm bármire is.
És a gyerekeik?
Mind az USA-ban élnek.
Egek!
Komolyan.
Ha a sok kacatot nézzük, a házam rosszabb, mint egy antikvárium.
És az ilyen öregeknek a költözés nem könnyű.
Megpróbálni sincs erőm.
Hisz vannak költöztetőcégek.
Profik, és nagyon értik a dolgukat.
-A profik értik a dolgukat. -Igen.
-Akkor viselkedj te is profiként! -Oké.
Mindig csak szidtam.
Ne sírjon, uram! Tessék.
Elnézést, de nem segítenének?
Mindketten fiatalemberek.
Parancsol?
Hogy érti?
Úgy érti, segítsünk költözni?
Igen, persze.
Nem probléma! Szívesen segítünk.
Igen?
Ő itt…
Nem. Ő itt dr. An, profi költöztető.
-Vérprofi, ha költözésről van szó. -Igen.
Költöztetőként diplomáztam.
Teszek róla, hogy simán menjen.
Tessék? Woo asszony demenciás?
Igen. Már egy ideje megjelentek a tünetek.
Ezért akart a néni elválni.
Nem akart teher lenni.
Egek!
Válási biztosítást kötött, beadta a válási papírokat,
amíg még tiszta az elméje.
Zavart állapotában elbizonytalanodott.
És a férjének nincs viszonya.
A felesége holmiját kutatta fel.
Mit? A holmiját?
Volt régen egy varrógépe,
de eladta, hogy fedezzék a férj tanulmányait.
A demencia megjelenése óta a hölgy ezt a varrógépet keresi.
Te jó ég!
Micsoda szomorú történet!
Szívszorítóbb, mint O. Henry: Háromkirályok ajándéka.
Egek!
Szóval a férjnek tényleg nem volt viszonya.
Pontosan.
Még fontosabb, hogy nem is akart elválni.
Csak azért állt rá, és adta be a keresetet,
mert a felesége ragaszkodott hozzá.
Ha előbb vele találkozunk, hamarabb kiderült volna.
Mi?
Egy pillanat!
Nam Chang-hee, az a huligán! Én…
Eresszenek!
-Fogd le! -Eresszenek!
-Fogd le! -Nyugalom, uram!
-Mondom, eresszenek! -Csigavér!
De akkor
teljesítettük a küldetésünket?
Nos, a helyzet az, hogy…
Még nem.
-Még nem? -Nem, uram.
Miért nem? Nem válnak el.
Most egy igazi küldetés vár ránk.
Egy küldetés?
Nem hiszem el, hogy másoknak segítünk költözni.
Azért csináljuk, hogy legyen egy jó termékünk, uram.
Mi van?
Jól van. Indulás!
Jöhet ez a szoba.
Jesszus! Mennyi por!
Dr. Park, mi legyen a mosógéppel?
-Kidobni! -Oké.
Mindent nagyon köszönök.
Szóra sem érdemes, uram. Gyógyítsa a betegeit, uram!
Munka után menjen egyből az új otthonukba!
Köszönöm.
Woo néni! Ma nincs más dolga,
csak elmenni az énekórára, és jól érezni magát.
Nagyon köszönöm, biztosítós kis hölgy.
Igyekezzen! Menjen csak!
Ég veled!
Miért nyitja ránk a sok port?
-Ez mind mehet a szemétbe? -Igen, minden.
Uram, kérhetek akupunktúrás kezelést a hátamon?
Ugorjon be később, és olyat kap, hogy megemlegeti!
Nem gond?
Minden jót!
Gondoltam, elkél a segítség, úgyhogy elhívtam Woong-sikot.
Woong-sik, szolgálatára!
Tedd azt le, és segíts!
Mit csinál, vénember? Mind…
Te senkiházi! Ne hívd már vénembernek!
-Sajnálom, uram. -A vénembernek fáj a háta.
Egy pillanat! Hogy emeljem fel?
-Emeljük együtt! -Kösz.
-Óvatosan! Mögötted! -Oké.
Emeljük együtt!
Menni fog egyedül is. Inkább seperj fel!
Csináljuk együtt!
-Tessék. -Megy ez.
Ez miért olyan nehéz?
Mehet!
Ez delux minőségű paplanszett.
Újnak tűnik.
Igazad van. Elég drágának tűnik.
Nem illik ehhez a házhoz,
ami telis-tele van régiségekkel.
Az ilyen régi házakban mindig találni rég elfeledett holmikat.
Igen, anyukám háza is ilyen.
De mindig azt mondja, én vagyok ott a legöregebb,
és ha férjhez megyek, és elköltözöm, akkor majd megkönnyebbül.
Nevetséges!
Han-deul, ezt is kidobjuk?
Mi az?
Ezek mik?
Woo néni szobájában találtuk, amikor takarítottunk.
Kérjük, nézze meg!
A RIZSFŐZÉS FORTÉLYAI
A JÓ KIMCSIS SÜLT RIZS FINOM KIMCSISZÓSZ
FŰSZERES BABCSÍRA
SÜLT FEKETEBAB
ÖKÖRFAROKELEVES
Mi ez a sok…
HÁZASSÁGI ÉVFORDULÓ AJÁNDÉK PÉNZ A KISFIUNKTÓL
40. HÁZASSÁGI ÉVFORDULÓ PÉNZ A FÉRJEMTŐL
PÉNZ A NAGYFIUNKTÓL, MIKOR ELJÖTT A MENYÜNKKEL
PÉNZ A KISFIUNKTÓL, AMIKOR MUNKÁT KAPOTT
AJÁNDÉK PÉNZ A FIUNKTÓL ÉS A NEJÉTŐL AMERIKÁBÓL
PÉNZ A FÉRJEMTŐL A 60. SZÜLETÉSNAPOMRA EBBŐL KÜLDJ OTTHONBA
Miért nem költötte el?
Miért ilyen bolond?
Hol vagyunk?
Mit gondolsz, hol vagyunk?
Ez az otthonunk.
A mi otthonunk?
Várj!
A földszinten vagyunk.
-A földszinten? -Igen, a földszinten.
Nem volt jó mindig lépcsőzni, igaz?
Így könnyebben közlekedsz.
Itt tolószékben is könnyű lesz.
Muszáj, mert én foglak tolni.
Hát persze.
Gyere! Menjünk be!
Ez az.
Menjünk be!
WOO SEON-HEE PARK YOUNG-KYU
Tetszik?
Könnyű lesz takarítani.
-Hol a konyha? -A konyha? Itt.
Itt van.
Milyen modern!
És egyenesen a nappaliba nyílik.
Milyen kellemes!
De nem tudom, hogy kell ezeket használni.
Ne aggódj! Majd megtanulod.
Gyere ide!
Istenem!
-Nem hiszem el! -Ezt kerested, igaz?
Igen, persze.
Úgy aggódtam. Azt hittem, elveszett.
Ki is próbálom.
A KITARTÁS KESERŰ, DE A GYÜMÖLCSE ÉDES!
Csak koncentrálj a tanulmányaidra!
Ne aggódj!
Nehéz, ugye?
A tanulás sem könnyű, nem igaz?
Már azzal erőt adsz, ha csak nézlek, ahogy tanulsz.
Már most egy hagyományos koreai orvos feleségének érzem magam.
Szívem!
Anyám biztos megérti majd.
Ha majd sikeres leszel, meghálálod.
Kamatostul!
Ígérem, nemsokára visszaszerzem.
És ígérem, hogy mindened meglesz.
Ígéred?
Vigyázz az ujjadra!
Ugyan! Csukott szemmel is menne.
Látod? Seperc alatt megvan.
-Mutasd! -Minek neked kötény?
Te jó ég! Egy férfi ne viseljen kötényt!
Azt mondják, ha valaki megváltozik, akkor meghal.
De úgy tűnik, rád még hosszú élet vár.
Más nem számít, úgyhogy eszembe se jut elmenni.
Csak maradj itt, és élj velem!
Két idegen összeköltözik, és jóban, rosszban együtt van.
Ettől család a család.
Legyen úgy!
Akárki esik össze előbb,
a másik hívja a mentőt, jó?
Ne vegyél semmibe, jó?
Csak ne hagyj magamra!
Várj egy pillanatot!
Mire készülsz?
Egek!
A JÓ KIMCSIS SÜLT RIZS FINOM KIMCSISZÓSZ
WOO SEON-HEE PARK YOUNG-KYU
ENGEDÉLYEZVE
KÉRELEM
Sok mindent megjártunk ezzel az üggyel,
megfigyeltünk, költöztettünk…
Ugyan! A múltkor egy tigrissel találkoztunk.
-Bizony. Kanggal láttuk. -Elhiszem.
Jól van. Menjünk grillezni!
-Hívja meg Woong-siket is! -Tényleg?
-Bélszínt! -Marhát!
Csak marha legyen!
Ez az! Végre!
-De tényleg láttam egyet. -Mondtam, hogy elhiszem.
KOREAI BBQ ÜDVÖZÖLJÜK
De jól néz ki!
-Jesszus! -Éhen halok!
Végre megoldottuk ezt az ügyet is.
Igyunk a ránk váró, jó-jó-jó útra!
-Jó! -Jó!
Jó kommunikáció, jó szerencse
-és jó eredmény! -Jó eredmény!
Csináljuk!
A hazánkra, a családunkra
-és ránk! -Ránk!
A farmerre, amit viselünk! Hadd lobogjon az ifjúság lángja!
Megcsináltuk! Egészségetekre!
-Csirió! -Csirió!
-Egészség, uram! -Fenékig!
Noh Ki-jun, megint megcsinálta.
Egek, maga a legjobb.
Hadd töltsek újra, Na úr!
Ez nem elég nagy.
Kérek egy vödröt! Mixeljünk!
Lassítson, uram!
Apropó, Jeon kisasszony hol van?
Jeon kisasszony? Elvileg úton.
-Még el kellett intéznie valamit. -Értem.
Ön nélkül nem sikerült volna, uram.
Parancsoljon!
Ez maga a tökély.
Átsült. Vedd csak el!
Finom. Jó étvágyat!
Gyerünk!
Te csak a bélszínt eszed.
Az oldalas is ízlik.
Akkor jöhet még egy adag óriásoldalas
és egy tányér marhabélszín?
Rendeljen, amit akar!
Csak egy adag? Többet rendelj, Joh!
-Ez az! -Ne habzsoljatok!
Abból kérek.
Nem bírod elviselni, hogy ezt eszem…
Nem érdekes. Jó étvágyat!
Felváltva kellene sütnünk és ennünk.
Majd én megsütöm neked.
Bocs. Az elejétől nekem illett volna.
-Jól tud sütni. -Igen.
Köszönöm.
És a második körre
menjünk egy karaokebárba!
-Benne vagyok! -Benne vagyok!
Ma kiteszek magamért. Mit énekeljek?
-„Shintobuli!” -„Shintobuli!”
Legutóbb tökéletes 100 pontosat produkáltam.
Menjünk máris!
-Igyekezzetek! -Bowling?
Senkinek sincs jobb dolga?
-Szia! -Jeon kisasszony!
Jó estét, Jeon kisasszony! Kérem, üljön le!
-Hozzon még egy terítéket! -Üljön ide!
Ülj csak le! Én…
A vacsorának ezzel vége.
Kérek mindenkit, hogy menjen haza!
Hogyan?
Ha az a baj, hogy túl sok oldalast rendeltünk,
majd elosztjuk a számlát.
-Igen. -Fejenként 20 000 von.
Nem erről van szó.
A mai napon a munkacsoportot
feloszlatjuk.
KÖSZÖNJÜK PARK YOUNG-KYUNAK ÉS CHA MI-KYEONGNAK A VENDÉGSZEREPLÉST
Az auditcsapattól jöttem.
Kang kisasszony gépéről adatok kerültek ki.
-Micsoda? -Han-deul szivárogtatott?
Ennek semmi értelme.
Ne húzd az időt, és térj vissza a csapatodhoz!
Csak üljünk ölbe tett kézzel?
A válási biztosítás és a munkacsoport sorsa a tét.
A fenébe!
Vajon a munkacsoport tagjai tudják,
hogy a nagy Jeon Na-rae mit művelt a színfalak mögött?
Remélem, a döntésed nem ront tovább a helyzeten.
A feliratot fordította: Császár Hédi