A FILMBEN LÁTHATÓ SZEMÉLYEK, SZERVEZETEK ÉS HELYEK KITALÁLTAK,
A GYERMEKSZEREPLŐK KAPCSÁN MINDEN ELŐÍRÁS BETARTÁSRA KERÜLT.
Szuper! Ez aztán az időzítés!
Mehetünk.
Ezt a mázlit!
Jól van.
-Ez a sor? -Igen.
Értem.
Tessék a rendelése, uram.
-Köszönöm. -Késésben vagyok.
-Menjünk! -Köszönjük.
Tessék.
-Következőt! -Ez az!
Kérek szépen…
Hat americanót jéggel, ilyenkor tökéletes.
Tyű, de jól néz ki a bőröm!
A hajam is jó sűrű.
11. RÉSZ
Jól aludtál?
Mint a bunda.
Látszik. Úgy festesz, mint aki végre kialudta magát.
-Feldagadt az arcom? -Nem. Úgy értem, szép vagy.
Ha a válási biztosítást gond nélkül bevezetjük,
még a betonon is jól aludnék.
Igen, most jön a neheze.
Kim úr azóta sem jelentkezett, igaz?
Nem, de azt mondják, ha nincs hír, az jó hír, nem igaz?
PLUS GENERAL BIZTOSÍTÓ
-Jó reggelt! -Tényleg az.
Jó reggelt!
Choi Ji-young rendező új filmje ma jön ki.
-Igen? -Este ráérsz?
Dolgozom.
Én is.
Az ajtók záródnak.
Várjanak, egy pillanat!
Elnézést!
Az ajtók záródnak.
-Jó reggelt! -Jó reggelt!
Mi ez a sok kávé?
Vegyenek csak! A vendégeim.
Mi az alkalom? Ön irodai kávét szokott inni.
Nem mindennap jut az ember prémium kávébabhoz.
Köszönöm a kávét.
-Valami baj van? -Nincs.
-Jó hírt kapott? -Négyese volt a lottón?
Az a helyzet…
A héten először olyan jót vécéztem!
De ez nem minden.
Mindig lekésem a buszt, de ma elértem.
Sok hely volt, és egyszer sem kaptunk pirosat.
A kávézóban rém hosszú volt a sor,
de hirtelen mindenki eltűnt előlem.
Jó napunk lesz, érzem!
Jaj!
Jaj! Jól vagy, Kang?
-Ez rossz jel. -Miért mondasz ilyet?
Kang, itt egy másik kávé.
Öt pohár kávé van, és négyen vagyunk a csoportban.
Az utolsó nyilván Jeon kisasszonyé.
De Kang kiborította az övét.
-Ereszd el! -Te ereszd el!
Azok ketten miért esnek folyton egymás torkának?
-Tisztára, mint az óvodások! -Igaza van.
Hogy érti, hogy „Igaza van”?
Pontosan.
-Add ide! -Elég legyen!
Jó napot!
-Mi szél hozta ide önöket időpont nélkül? -Jó napot!
Gondoltuk, máris elmondjuk.
Döntöttünk.
Igazán? Köszönjük, hogy eljöttek.
És hogy döntöttek?
-Úgy döntöttünk… -Szépen válunk el.
Értem.
FELMONDÁSI SZERZŐDÉS
Köszönjük, hogy megértik a cég álláspontját.
Hát persze.
Mi tartozunk köszönettel.
Jól mondja. Hála maguknak, meglesz a happy endünk.
„Happy end?”
Igen.
Happy end.
A mai terápia is jól sikerült, igaz?
Igen. Mintha nagy tehertől szabadultunk volna meg.
Kimerültem.
Pihenj le!
Oké, te is!
Akkor döbbentem rá,
hogy már készen állunk arra, hogy külön életet éljünk,
és már hozzászoktunk.
Csak idő kellett, hogy el is fogadjuk.
Úgy döntöttünk, különválunk, hogy jobb életünk legyen.
Ezért lesz ez happy end.
Értem.
A válási biztosítás segített eljutnunk idáig.
Sajnálom, hogy azzal vádoltam önöket, hogy a válásra biztatják az embereket.
Semmi baj, hölgyem.
Nagyon csúnya vége is lehetett volna.
Korán észrevettük a problémát,
így nem lett belőle nagyobb baj.
Vannak párok, akik hamarabb észreveszik, és megoldják.
Igaz?
Talán egy darabig fájni fog,
de tudjuk kezelni.
-Akkor mi megyünk is. -Hát persze.
Gratulálok
a happy endjükhöz!
-Hát akkor… -Jól van.
-Köszönjük. -Köszönjük.
-Menjünk! -Jó.
Kang, tudnál segíteni?
Miben?
Emlékszel, hogy egyszer a kávézóban kötögettél, amíg én aludtam?
Említettem, hogy van otthon egy befejezetlen kötésem.
Igen. Azt mondtad, zöld.
Igen.
Igazából a nővérem kezdte el, de sosem ért a végére.
Szeretném befejezni.
Jó. Akkor megtanítalak.
Köszönöm. Menjünk!
Újabb jelentkezőket utasítottak vissza.
ASSZONY ÉRKEZIK
Ma jön haza?
Tudtam. Ez egy szerencsés nap.
Nincs vége, amíg nincs vége.
A nullaszázalékos válási ráta még nem jelenti azt, hogy megúsztuk.
És kérem, oldják meg a két új elutasított szerződést!
Csak bízza ránk, asszonyom!
Talán nem tudja, de én régen…
A legjobb ügynök volt.
Igen, tudom.
Értem.
Ezzel a mai megbeszélésnek vége.
-Igen, hölgyem! -Igenis!
Jeon!
Tessék, kávé!
Igyekszem kevesebbet inni.
Viszlát, hölgyem!
Én intézem az elutasított ügyeket.
Maguk foglalkozzanak a többivel, oké?
-Igen, uram. -A végére kell járnunk.
SZENIOR ÜGYVEZETŐ IGAZGATÓ JEON NA-RAE
MOZI JEGYPÉNZTÁR
Szia!
Ha ismersz olyanokat, akik sülve-főve együtt vannak, vagy jegyesek,
próbáld leszerződtetni őket!
Jövök eggyel. Valamikor a vendégem vagy.
És ne felejts el mindig időben enni!
Oké. Szia!
Egek. Egy szerződés megvan.
SO-JEONG MA ÉRKEZEL, UGYE?
KÉSZÜLJ! MA HANUT VACSORÁZUNK.
Hanu.
Lássuk csak…
Ők szétmentek a felesége viszonya után…
Várjunk! Ju-hyeon?
Ju-hyeonnal talán összejöhet.
Szia, Ju-hyeon! Itt Dae-bok.
Azon gondolkodtam…
Halló?
Az a senkiházi!
Hogy s mint vagy mostanság?
Én? Még mindig biztosítózom.
Halló?
Szia, Mi-jin! Itt Dae-bok.
Van egy új biztosítás, ami tökéletes az újraházasodóknak.
Dae-bok vagyok.
Halló?
Ne már!
Ez felejtős.
IDEGEN KÉSZÜLJ! MA HANUT VACSORÁZUNK.
Egy második esélyként fogjuk fel, és ígérem, boldogok leszünk.
Ígérjük, hogy rendben leszünk. Köszönöm.
Te már megmondtad, Noh.
A válás célja, hogy megtaláljuk a boldogságot.
Kim úr és Han asszony rá az élő példa.
Igazad van.
„A királyfi és a királylány egybekelt, és boldogan éltek, míg meg nem haltak.”
De látva, hogy sok más happy end is létezik ezen kívül,
az ember rájön, milyen értékes is az élet, nem?
De, úgy van.
Ez az.
Hű, ez fantasztikus!
-Alig várom, hogy tanuljak tőled. -Alig várom, hogy taníthassalak.
-Menjünk be! -Oké.
-Milyen szépek a színek. -Igen.
Előbb talán gyakorolhatnál, Noh.
Jó.
Mivel az otthoni kötésed zöld…
Nem, ezt kérem!
Feltűnő lesz, ha hirtelen váltasz színt.
Ha tetszik, akkor kit érdekel?
Szereted a pirosat, ugye?
Hát legyen!
-Bal kézzel… -Fogod a fonalat, és…
-Ide? -Igen.
Bosszantó, igaz?
Igen. Talán nincs hozzá kézügyességem.
Ettől csak idegesebb leszek.
Eleinte én is így voltam vele.
Minden kezdet nehéz.
De ha eddig eljutottál, már meg is vagy.
„Minden kezdet nehéz.” Ez tetszik.
Belelendültem.
Körbe…
Ó, így…
-És átcsúsztatod. -Oké.
Aztán jöhet a fonal.
Az eredeti szemet lehúzhatod.
Ez komoly dolog, koncentrálj!
Igenis, hölgyem. Koncentrálok.
-Szóval így… -És átbújtatom.
És lehúzom az eredeti szemet.
Húzd le a szemet, és befejezed.
Vegyek egy lottószelvényt?
Szívem!
Szívem, jó utad volt?
Ugye nem mész el megint?
Jó, bőrönd sehol.
Miért nem öltöztél még át? Megírtam, hogy ma hanut eszünk.
Miért tévézel?
Szívem, együnk hanut!
Hanut!
Tudod, milyen nap van holnap?
Holnap?
Nem is tudom. Nem apád halálának évfordulója van mostanság?
A házassági évfordulónk.
Tessék?
Lee So-jeong és Na Dae-bok házassági évfordulója.
Annál inkább együnk hanut!
Igyekezz, menjünk!
Mi az? Tán haragszol?
Ne már! Miért olyan fontos a házassági évforduló?
Elvégre több mint 20 éve együtt vagyunk.
Ha tényleg nem fontos, akkor miért házasodtunk össze?
Hogyan?
Tudsz egyáltalán bármit?
Tudod, hányadikosok a gyerekek?
Vagy hogy mikor van a diplomaosztójuk?
Vagy melyik iskolába járnak?
Tudod, mi a kedvenc tantárgyuk?
Ezt mind tudnom kell?
A munkavacsorák miatt érek haza későn.
Aztán kora reggel megyek is az irodába.
Ha a felsővezetők a hétvégén túrázni mennek,
erőt kell vennem magamon, hogy én is menjek.
Mindenre nem emlékezhetek.
Miféle apa vagy te?
Vagy férj, ha már itt tartunk?
Azt hiszem, eleget hallottam.
Körmöm szakadtáig dolgoztam, hogy meglegyen
a tandíjra való, hogy mindent megkapj, míg én semmit.
Mit akarsz még tőlem?
Hát igen.
Már nem akarok tőled semmit.
Szóval…
VÁLÁS KÖZÖS MEGEGYEZÉSSEL
FÉRJ: NA DAE-BOK FELESÉG: LEE SO-JEONG
Váljunk el!
Már megint ezzel jössz?
Nincs még eleged belőle?
Azt hiszed, csak hisztizek?
Mivel a gyerekek Amerikában tanulnak tovább,
-én is odaköltözöm. -De szívem…
A nővérem és a sógorom megígérték, hogy keresnek nekem egy házat.
Komolyan beszélsz?
Mindig is komolyan beszéltem.
Körmöd szakadtáig dolgoztál a családért,
és komoly terhet cipeltél.
Úgyhogy ne húzzuk tovább!
Itt a vége.
Jól van, értem.
Csak meg ne gondold magad!
Még az utcán is lehajoltam a pénzért, mert ma este marhát eszünk.
Ez mi?
RIPOLE BITCOIN A CSALÁDDAL MINDEN RENDBEN?
MINDEN JÓ, HA PÉNZ A VÉGE!
Naná! Tudtam, hogy ez már túl jó, hogy igaz legyen.
És lecsúsztatom a szemet.
Oké.
Apropó! Mit keres nálad a nővéred kötése?
Érdekel, miért váltam el háromszor?
Szokványos nap volt.
Egy unalmas hétköznap.
A nővérem azt mondta…
„Már nem vagyok boldog.
El akarok válni.”
De én…
Én csak azt hallottam ki a mondandójából,
hogy nyafog, és panaszkodik.
Még kritizáltam is.
„Mindenki így él. Törődj bele!”
Nem sokkal később a nővérem meghalt.
Ha nem küldtem volna el…
Amikor elfogadtam a tényt, hogy már nincs többé,
hoztam egy döntést.
Ha valaha szerelmes leszek, és megnősülök…
mindig készen állok majd véget vetni a kapcsolatnak
mindkettőnk érdekében.
Elvégre ha külön utakon járunk, vagy elválunk,
még nem jelenti azt, hogy kudarcot vallottam.
Akár egy új kezdet is lehet.
Így lettem az, aki vagyok,
most pedig befejezem a nővérem kötését.
Biztos nagyon nehéz volt.
Ne haragudj!
Tanulni jöttem, ehelyett elszomorítottalak.
Leszorítom.
Itt leesett egy szem?
Azt hiszem, vissza kell bontanom.
Tudtad,
hogy nem mindig jó visszabontani, és elölről kezdeni?
Akkor mit csináljak?
Az a leejtett szem
talán olyasmi, amiről csak én tudok, amit csak én látok.
Ahogy mindenkinek megvannak a saját sebhelyei és hibái.
Ezek mind hozzánk tartoznak.
Csak folytasd a következő szemmel!
Nem kell bánkódnod.
Köszönöm.
-Újrakezdjük? -Igen, Kang.
-Most te jössz, Noh. -Oké.
-Így… -Úgy.
WOONG-SIK
NEM VESZED FEL. NEM ÉRSZ RÁ?
A fenébe! Az agyamra megy!
Szia, Seok-gi!
Nem jössz meginni valamit?
Hogyan? Családi vacsora?
Igazán? Értem.
Oké, majd később beszélünk.
Ki ér rá velem inni?
Gyerünk!
Most éppen
nagy szükségem van magára.
Ez az.
KI-JUN MEGINT GÜRCÖL
HOLNAP RANDI, JÓ? ÍGÉRD MEG!
Halló! Ah-young?
-Han-deul, otthon vagy? -Igen.
Itt állok a ház előtt.
-Megyek fel. -Oké.
Jaj, ne!
Ne!
Miért nem veszed fel?
Ah-young!
-Nem otthon vagy? -Mi?
Menjünk, beszélgessünk!
-Hideg van odakint. -Dehogy, már enyhült az idő.
Noh, te mit kerestél ott?
KINEVEZÉSI LEVÉL
A SZENIOR ÜGYVEZETŐ IGAZGATÓBÓL CEO KOREÁBÓL SZINGAPÚRBA
MUNKAKÖRI LEÍRÁS
CEO?
Az jó.
Ah-young, ez nem sör!
Mindegy.
Szóval te és Noh együtt vagytok?
Már igazi diliflepnis vagy.
Nem te biztattál rá?
Jogos.
A legutóbbi csapatvacsora óta van köztetek valami.
Egyből kiszúrtam.
Otthon is tudunk iszogatni.
Valami fickó lakásán.
Mégsem mehetek a pasid lakására.
Az elég ciki lenne.
Korábban nem volt gond ott aludni.
Na mindegy.
Joh Ah-young!
Okkal kötözködsz.
Mi az? Mi történt?
Nem tudom. Csak bosszús vagyok.
Talán Woong-sik az oka?
Honnan tudtad?
Egyből kiszúrtam.
Még egyet, legyen szíves!
-Téged is? -Engem is.
Tervek?
Lefújva.
Nem hiszem el, hogy munka után a főnökömmel lógok!
Az előző terveid is egy főnököddel lettek volna, nem?
Csak ismételgesd magadban!
„Ő nem is Na úr.”
Várj meg!
Jesszus!
Elég lesz, uram!
Adja csak!
Elég lesz, uram!
Noh Ki-jun, te huligán!
Hacsak nem akar nyitásra a bíróságra menni,
lassítson, uram!
Naná! Tudtam, hogy ekkora mázlim azért nem lehet.
Maguk hogy léptek túl a váláson?
Maga többször is.
Mi sem ugráltunk örömünkben.
Elfogadtuk, mert nem volt mit tenni.
Miért akar válni a felesége?
Azt mondta…
Hogy nem vagyok sem jó apa, sem jó férj.
Azt hittem, elég, ha pénzt keresek.
Mi értelme addig gürcölni,
míg oda az ember emésztése és a térde?
A családom úgysem értékeli azt, amit értük teszek.
Az egész hiába volt.
Minden.
-Ugyan! -Ugyan!
-Azt kérem! -Mi ütött magába?
Ön legendás biztosítási ügynök volt.
Értékesítőből csapatvezető lett a központban. Az nem semmi!
-Igaza van. -Pontosan.
Kevesen viszik ilyen sokra.
Úgy van.
A legjobb biztosítási ügynök, na persze!
Ne kiabáljon, uram! És ne hibáztassa magát!
Gondoljon bele, miért alakult így!
Ha visszatekint, meglesz a válasz.
Sok párral találkozott a válási biztosítás kifejlesztésekor.
Úgyhogy tudnia kell.
Jó estét!
Egy felnőttet és két gyereket, legyen szíves!
HÁROM ÉVEN FELÜLI FIÚK A FÉRFI FÜRDŐT HASZNÁLJÁK
Menni fog egyedül is?
Menjünk!
BEJÁRAT A FÉRFI FÜRDŐBE
Menjünk!
Mi ez a nagy csend?
Egek!
Mikor aludtál el? Menjünk be a hálóba!
Édes vagy, amikor alszol.
Yong-gi, csak hadd…
Yong-gi, megjöttem!
Remek időzítés!
Gyere, hozd be Yong-git a hálóba!
-Szívem. -Mi?
-Te meg mit… -Én kaptam a legnagyobb bónuszt.
Miért fetrengsz?
Vigyázz már! Kelj fel!
-Kelj fel! -Ne…
Gyerekek, indulás! Te is, szívem!
Micsoda meglepetés! Egyből kijöttél, amikor szóltam.
Az alelnök anyja ma reggel elhunyt.
Tongyeongba kell mennem.
És a családi fénykép?
Majd bepótoljuk. Úgyis mindennap látjuk egymást.
Később találkozunk.
Na úr!
Leültek már beszélgetni?
Persze hogy beszélgettünk.
Igazi beszélgetés volt, vagy csak egyoldalú?
Egy beszélgetés nem a világ. Mindig ugyanaz van.
Szóval „mindig ugyanaz van”.
Hogy ki mit nem tud, vagy akar megtenni,
ami aztán váláshoz vezet.
Ez a konklúzióm három válás után.
Hát, nem különleges?
-Noh Ki-jun igazán különleges! -Mind azok vagyunk.
-Mind különlegesek vagyunk. -Na úr, ön a legkülönlegesebb.
Park Woong-sik ilyen.
Kicsi, mint a kisujjad?
Nem, nézd a körömágyat!
Mi van?
Félek, hogy fájni fog, és elfertőződik, úgyhogy nem nyúlok hozzá.
De nagyon nehezemre esik nem piszkálni.
Mit tegyek?
Menj manikűröshöz!
Komolyan kérdem.
Azért ez még nem leánykérés. Mi a bajod?
Én csak…
Csak folyton túlspilázom azt,
ami köztünk van.
Ez is csak egyféleképpen végződhet.
És ha tényleg így lesz?
Nézz meg engem!
Attól, hogy egy kapcsolatnak vége, az élet még megy tovább.
Úgyhogy ne ostorozd magad!
Annak semmi értelme.
És te hogy érzed magad, Han-deul?
-Tessék? -Már ami kettőtöket illeti Noh-val.
Amióta ismerlek, még sosem láttalak
ilyen boldognak, mint az utóbbi időben.
Sokat is mosolyogsz.
Őszintén szólva, féltem.
Nem tudtam, képes leszek-e összeszedni magam,
és újrakezdeni egy olyan súlyos árulás után.
De?
De…
Hiszek a szerelemben.
Teljes szívemmel.
Ebből merítettem erőt.
Nagyon menő vagy, te diliflepnis.
Bátorság?
Oké. Megyünk tovább.
Ah-young, jól vagy?
Ki vagy te?
Ki vagyok én?
Te önző félnótás!
VÁLÁS KÖZÖS MEGEGYEZÉSSEL
FÉRJ: NA DAE-BOK FELESÉG: LEE SO-JEONG
PLUS GENERAL BIZTOSÍTÓ
Jól érzed magad?
Han-deul, ezt kimosom, mielőtt visszaadom.
Persze, ahogy gondolod.
Jaj, a fejem!
Jó reggelt!
Sajnálom, és köszönöm, hogy nálad alhattam.
Semmi gond. Szóra sem érdemes.
Mivel Joh már tud rólunk, akár együtt is jöhettünk volna.
Nem akartam zavarba hozni.
Beszéltem Ah-younggal, úgyhogy miatta ne aggódj!
Miért aggódnék? Elvégre felnőttek vagyunk.
Apropó, Na úr miért hívott tegnap este?
Az elutasított ügyek?
A dolog személyes természetű.
VÁLÁS KÖZÖS MEGEGYEZÉSSEL
FÉRJ: NA DAE-BOK FELESÉG: LEE SO-JEONG
Egész nap ilyen volt.
Jól van.
Nagyobb sebességre kapcsolunk.
A végső jóváhagyás dátumát előrehozták.
Pontosan két hét múlva lesz.
Az korábban van, mint hittem.
Ennyivel is hamarabb tudjuk majd bemutatni a válási biztosítást.
Az elutasított ügyek státusza?
Ó, igen.
Egy kis türelmét kérem. Hamarosan megoldódnak.
Mivel közeledünk a végéhez,
fontos, hogy kitaláljuk, hogyan tudunk javítani a meglévő dolgokon,
ahelyett, hogy újakba fogunk.
Arra gondoltam,
átírhatnánk a szerződési feltételeket.
Mégis hogyan, hölgyem?
Megtapasztaltuk a válást,
de sok válási ügyet is láttunk.
Gondoljunk bele, hogy ezek az emberek
miért jutottak el a válásig!
Felülvizsgálhatnánk az új szerződési felvételek MI-alapú elbírálását.
És vethetnénk még egy pillantást a díjkalkulációra,
és az elbírálási eljárásra is.
És Na úr!
Igen?
-Nézzen rá a marketingcsapatra! -Igen, hölgyem!
És An Jeon-man!
-Igen, hölgyem? -Egy szóra!
Igenis.
Na úr, mit együnk ebédre?
Nem messze nyílt egy új gukbapétterem.
Nincs étvágyam.
Menjünk csak le a menzára!
Jól van, uram.
Jöjjön, Na úr! Együnk egy tál meleg gukbapot!
Az idő és a szíve is fagyos.
Honnan tudhatná hőmérő nélkül?
-Csak tudom. -Menjünk, Na úr!
Igaza van. Induljunk, Na úr!
Ez fura. Mióta érdekli magukat, hogy vagyok?
-Csak menjünk! -Gyerünk!
Induljunk!
-És An? -Ő tud magáról gondoskodni.
-Menjünk! -Hideg van odakint, Na úr.
Együnk valami meleget!
-Mit is eszünk? -Gukbapot, uram.
Úgy hallom, finom.
Foglalj helyet!
Hogy van a házisziklád? Jól?
Persze.
Mit gondolsz Szingapúrról?
Szingapúrról?
Nos, biztonságos. Kiváló úti cél.
És tiszta.
Rászolgálsz a nevedre.
Miről van szó?
Nem az a típus vagy, aki sokat kertelne.
SZENIOR ÜGYVEZETŐ IGAZGATÓBÓL CEO KOREÁBÓL SZINGAPÚRBA
Mit gondolsz?
Máris a tárgyra térek.
Szükségem van egy hozzáértő felmérőre a szingapúri leányvállalatnál is.
A feladott poggyász súlya a business osztályon max. 30 kg.
Az több mint elég.
Van kedved fogni a háziszikládat és velem tartani?
Mondhatsz nemet.
Nem muszáj velem jönnöd.
Átgondolom.
Oké.
De ne gondolkozz sokáig!
Azt akarják, hogy a lehető leghamarabb kezdjek.
Értem.
Visszamehetsz dolgozni.
Miért pont…
nekem ajánlottad ezt fel?
Már mondtam.
Szükségem van egy szakemberre.
Rám van szükséged?
Igen.
Na úr válik?
Szóval ezért hívott tegnap este!
Azt hiszem, a neje besokallt.
Na úr azt mondta, már voltak jelei korábban is.
De még nem írták alá.
Biztos megviselte.
Mindketten tudjuk, hogy a válás előtt a legrosszabb.
Igen.
Az ember sosem hiszi, hogy vele is megtörténhet.
Ugyanígy voltam vele én is.
Munka után együtt vacsorázunk?
Sajnálom, de viszontbiztosítási értekezletem van. Későn végzek.
Megleszek. Menj csak haza, és pihend ki magad!
Ki kell heverned a tegnapit.
Az igaz.
Mi az? Megláttál valakit?
Nem, csak a tavat néztem, hogy milyen szép.
Persze nem olyan szép, mint te.
PLUS GENERAL BIZTOSÍTÓ JELENTKEZÉSI LAP
Szóval „mindig ugyanaz van”.
Hogy ki mit nem tud, vagy akar megtenni
ami aztán váláshoz vezet.
VÁLÁSI BIZTOSÍTÁS TÁJÉKOZTATÓ
Hamarabb elmegyek. Menjenek haza, ha végeztek!
-Viszlát, uram! -Na úr…
Na úrral valami nem stimmel, ugye?
Biztos az elutasított ügyek miatt.
Egész nap aggódtam. Mintha nem volna önmaga.
Most pedig már ég a gyomrom is.
-Kérsz egy tablettát? -Nem, van nekem is.
Szerezzük meg az adatokat!
SZINGAPÚR
Szingapúr? Nyaralni készülsz?
Közöd?
Szingapúr? Irigyellek.
Nem érdekes.
Ha ennek vége, én is elutaznék valahová.
Jó. Ha ennek vége, mind utazzunk el valahová!
A célegyenesben vagyunk, hajrá!
-Menni fog! -Menni fog!
Hát itt vagy.
A kedvencedet rendeltem, grillezett nyálkahalat.
Miért hívtál ide?
PLUS GENERAL BIZTOSÍTÓ JELENTKEZÉSI LAP
„Válási biztosítás?”
Még egy kötvény?
Szívem!
A nyugdíjig ez lesz az utolsó termékem.
Úgyhogy muszáj…
Elnézést!
Hölgyem…
Igazad volt, drágám.
Miután nagyobb házba költöztünk, a gyerekeket Amerikába küldtük,
te pedig utazgattál,
megveregettem a vállam: „Igen.
Na Dae-bok, szépen gondoskodtál a családodról.”
Ezt gondoltam.
Azt hittem, én megtettem, amit kellett.
Áldozatot hozni a családért?
Az csak az ürügy volt.
A legjobb biztosítási ügynök Ssangmunban?
Kit érdekel?
Hogy érted? Büszke voltál rá.
Önző voltam, mert féltem, hogy lemaradok.
És családfőként nem akartam szégyenben maradni.
Legalább a munkámban magamra koncentráltam.
De te soha nem tetted.
Gondját viselted a gyerekeknek, az otthonunknak.
Sok erőfeszítésedbe telt.
Színleltem, hogy én nem tudom, de csak önzésből.
De ha biztosításértékesítésről volt szó,
vadidegenekkel olyan megértő voltál!
Igaz?
Igen.
Sajnálom, szívem.
Te voltál az,
aki sok áldozatot hozott.
Ez a nyamvadt grillezett nyálkahal!
Ezért mentem hozzád.
Sokat küszködtél az anyagiak miatt…
de mindig hoztál nekem grillezett nyálkahalat,
mert én annyira szerettem.
Ezért szerettem beléd.
Tudtam, hogy gondoskodsz rólam.
Erre az utolsó biztosítási termékre esküszöm.
Csak 100 napot adj!
Mindent megteszek, odafigyelek rád.
hogy ne kaszálják el ezt a biztosítást.
Te is…
sok mindenen mentél keresztül.
Hogy is ne tudnám?
Adj egy kis időt!
Ez a döntés nekem sem könnyű.
So-jeong…
Minden nap 1%-kal jobb leszek…
míg el nem érem a 100%-ot.
Ígérem.
Ígérem, megváltozom.
Köszönöm.
Ez a megálló…
A következő megálló…
Honnan tudtad?
Hogy is ne tudtam volna? Szomszédok vagyunk.
De honnan tudtad, mikor érkezem…?
Azóta engem vársz?
Felhívhattál volna.
Féltem, hogy még értekezleten vagy. Nem régóta vagyok itt.
Jó volt hallgatni az esőcseppeket.
Menjünk! Otthon vár egy ajándék.
-Tényleg? -Igen.
-Nem fázol? -Nem.
Gondolom, anyám beugrott.
Örülök, hogy elkerültük egymást, mert meglepődött volna.
Hát igen.
Azóta nem beszéltél vele, ugye?
Felkapok pár könyvet, és itt sem vagyok.
Anya!
Köszönöm a vacsorát.
Fáj a csuklód. Miért főztél ennyi mindent?
Igen.
Persze hogy ettem.
És te?
Oké.
Szia!
Anyukád volt?
Jó étvágyat kívánt, mert egyedül vagyok.
A szülők már csak ilyenek.
Megígértem, hogy hamarosan meglátogatom.
Hazudnék, ha azt mondanám, hogy nem feszélyeztek a történtek.
De nem bánok semmit,
mert kiálltam magamért.
Igen.
Bocsi.
Nem direkt néztem meg.
Semmi baj.
Megesik. Elvégre lakást cseréltünk.
Én kérek bocsánatot, mert itt hagytam.
Ugyan!
Ezt a képet a volt feleségem készítette.
Nem voltál kíváncsi?
Dehogynem.
De annak a kapcsolatnak már vége.
Igen.
Már vége, méghozzá miattam.
Ezért tartottam meg ezt az egy képet.
Hogy emlékezzek rá, milyen voltam.
Úgy tűnik, keményen dolgoztál.
Akkoriban csak egy stabil életre vágytam.
Mindig azt mondtam neki: „Majd legközelebb…”
Aztán egy nap közölte,
hogy másképp gondolkodunk az életről.
Amíg én vártam, hogy elálljon az eső,
ő együtt akart állni velem az esőben.
Mire észbe kaptam,
már nem volt több legközelebb.
Ennyi volt. Véget ért.
A szerelem egy szempillantás alatt elmúlhat.
Úgy van.
Érdekes módon
ma őt láttam a parkban.
Abban a pillanatban egyvalami villant át az agyamon.
„Megkönnyebbültem.”
Ha ő látott volna meg engem, ő is így érzett volna,
mert ott álltál mellettem.
A fényképed!
Erre elég lesz csak emlékezni.
Ideje új képeket csinálni.
Jó. Azokat készítsd velem!
Késő van. Most már megyek.
Várj!
Azt hiszem, visszacserélhetnénk a lakásunkat.
Félsz, hogy anyukád megtudja?
Nem, nem arról van szó.
Azt hiszem, most már otthon is jól tudnék aludni.
Ha ez igaz, akkor kicsit félek,
mert már egészen otthon érzem magam nálad.
Ebben az esetben
mivel odakint zuhog…
megnézhetnénk, mi van akkor, ha…
Nem akarod itt tölteni az éjszakát?
Velem?
Jin-ju!
Sajnálom.
Jól aludtál?
Jó reggelt!
Az elutasított ügyeket megoldottuk.
Ne örüljenek előre!
Ha ezt nem oldjuk meg, nem vezethetjük be a válási biztosítást.
Ne küszködj egyedül!
Hogy ment? Mit mondtak a felügyeletnél?
-Késő van, de köszönöm az ajándékot. -Mi ütött belétek?
Állítólag van egy hely, ahol újraéled a szerelem.
Visszamegyek Szingapúrba.
Még nem mondtad el neki?
Élvezed, hogy bolondot csinálsz belőlem?
Kérdezhetek valamit?
Mire vonatkozott a kérdésed a jóslásnál?
Mert én már az elejétől tudtam.
A feliratot fordította: Császár Hédi