‫מחוץ לנייניטאל‬
‫מה קרה? את בסדר?‬
‫האנשים הרעים ימצאו אותנו?‬
‫מה?‬
‫[טלוגו] מה קרה?‬
‫למה את בוכה?‬
‫לעולם לא נראה שוב את דוד וי, נכון?‬
‫אני יודעת שאת עצובה. גם אני עצובה.‬
‫אבל נאלצנו להסתלק משם. את מבינה, כן?‬
‫דוד וי שכב על הרצפה. לגמרי לבד. הוא מת, נכון?‬
‫אני עצובה מאוד. הדמעות זולגות.‬
‫אבל אמרת שבכי מחליש אותנו.‬
‫טוב.‬
‫את יכולה לבכות שתי דקות.‬
‫אבל אחר כך תנגבי את הדמעות ותשטפי פנים, טוב?‬
‫שנתפלל על דוד וי?‬
‫אל יקר, תשמור בבקשה על דוד וי.‬
‫הוא מכין את המאפים הכי טעימים.‬
‫אם תיתן לו מסעדה שם למעלה,‬
‫דוד וי יכין לך מאפים בכל יום.‬
‫נשבעת באלוהים.‬
‫טוב?‬
‫לכי.‬
‫- שאנהג? - לא.‬
‫מה תחושת הבטן שלך? קיי-די חי או מת?‬
‫לא יודע.‬
‫אם תנהג ככה, אנחנו בטוח נמות.‬
‫את רעבה? נודלס?‬
‫- טוב. - זה כמעט מוכן.‬
‫אני רוצה ללמוד לירות.‬
‫אני רוצה להילחם באנשים רעים.‬
‫- קודם תגדלי ואז תלמדי. - מבטיחה?‬
‫מבטיחה.‬
‫אם תפרי את ההבטחה שלך, אלמד בכוחות עצמי.‬
‫נדיה. משחק.‬
‫- אני רוצה אותה בחיים. - טוב.‬
‫פנימה.‬
‫- האני, אנשים רעים באים? - כן.‬
‫אנשים רעים באים. אבל את...‬
‫- אמיצה ונועזת. - ואני?‬
‫אימא שלי. ולא תרשי שיקרה לי משהו.‬
‫תקשיבי לשיר הזה ואל תצאי.‬
‫- טוב? - טוב.‬
‫שיט!‬
‫האני!‬
‫נדיה!‬
‫למה יצאת?‬
‫השיר נגמר.‬
‫טוב. תעצמי עיניים. בואי נלך.‬
‫תישארי פה.‬
‫האני?‬
‫קדימה, תיכנעי עכשיו.‬
‫צאי. לא אהרוג אותך.‬
‫האני, תיכנעי, אחרת אצטרך להרוג את בתך.‬
‫נדיה!‬
‫קדימה. בואי נלך.‬
‫האני, דם!‬
‫לזוז, לזוז, לזוז! קדימה.‬
‫האני!‬
‫נדיה, תכסי את האוזניים.‬
‫האני!‬
‫סיטדל האני באני‬
‫הלו?‬
‫- נאקול? - ניסיתי להתקשר אליך הרגע.‬
‫תפסת אותה?‬
‫לא. היא ברחה.‬
‫מצטער, אחי. אתה בבסיס?‬
‫כבר אין בסיס. המניאק חזר.‬
‫מי?‬
‫ראהי.‬
‫מה התוכנית עכשיו?‬
‫תחזרו למומבאי ותפגשו אותי במפקדה.‬
‫פנה שמאלה. תאט.‬
‫לדעתי היא כבר נסעה במכונית.‬
‫נסעה וגם חיסלה ארבעה אנשים.‬
‫חמישה, לא ארבעה. אחד ביער.‬
‫האני גרמה לכל שפיכות הדמים הזאת לבדה.‬
‫כצפוי. הכשיר אותה הטוב מכולם.‬
‫זו לא האני שהכשרתי.‬
‫בלגרד‬
‫כולנו יודעים שד"ר ראגו, שמשתתף בכנס הזה,‬
‫קשור איכשהו לפרויקט טאלוור.‬
‫צ'אקו ואני עוקבים זמן מה אחרי ד"ר ראגו.‬
‫ידוע לנו שסוכנים של זוני מכל עבר שמים עליו עין.‬
‫הוא בוודאות פה כדי לפגוש את זוני.‬
‫אבל קודם צריך למצוא אותו ולהצמיד לו ציתות.‬
‫האני, תורך.‬
‫אני רואה אותו.‬
‫כל טוב, מדהבי קומאר. תפתיעי אותי.‬
‫בהצלחה, האני.‬
‫הדוקטור מופתע בוודאות.‬
‫יופי. תמשיכי.‬
‫גם אני עושה ככה עם הקפה.‬
‫- אחרת הוא חזק מדי. - כן.‬
‫זה כבוד לפגוש אותך, ד"ר ראגו.‬
‫עליי לומר שאתה הסיבה שאני פה בבלגרד.‬
‫באמת?‬
‫שמי מדהבי קומאר.‬
‫עמיתת מחקר באוניברסיטת ז'נבה. הנדסאית עיצוב.‬
‫שנים רבות חלמתי להיות נוכחת בכנס.‬
‫כשראיתי את שמך ברשימה השנה, הייתי חייבת לבוא.‬
‫תודה.‬
‫אני מצטער, נעצתי בך מבטים.‬
‫בבקשה, אל תביני לא נכון.‬
‫את מזכירה לי מישהי. אתן דומות מאוד.‬
‫- באמת? מי? - כן.‬
‫צ'ארו. אשתי.‬
‫או הייתה.‬
‫אנחנו פרודים עכשיו.‬
‫אנחנו באמת דומות.‬
‫היינו ביחד באם-איי-טי.‬
‫מוח מבריק. מהטובים בעולם.‬
‫שלום, ד"ר ראגו.‬
‫- היי, סשה. מה שלומך? - שלומי טוב.‬
‫אני מצפה להרצאה שלך.‬
‫- אני ארים. - כן.‬
‫כן, תודה רבה.‬
‫בשנה שעברה, הנאום שלך במוסקבה היה מלא תובנות.‬
‫בהחלט אשתדל לשמוע הפעם את הרצאתך.‬
‫תודה. כמובן. אנא תבוא.‬
‫- טוב, להתראות. - תודה.‬
‫היה מקסים להכיר אותך, דוקטור.‬
‫- אני מקווה שנתראה שוב בקרוב. - תודה.‬
‫הציתות במקומו.‬
‫כל הכבוד. אמרתי לך, לא? פשוט וקל.‬
‫לודו, תבדוק את הציתות.‬
‫הציתות עובד. חזק וברור.‬
‫מחוץ לנייניטאל‬
‫האני!‬
‫כדאי שנלך לרופא?‬
‫לא, נדיה.‬
‫איפה למדת להילחם ככה?‬
‫לפני הרבה שנים, הייתי כמו שוטרת.‬
‫כמו שוטרת?‬
‫- כן. - אבל אמרת שהיית שחקנית.‬
‫כן, אבל עבדתי גם כמו שוטרת.‬
‫אם כואב לך מדי לדבר, אז בבקשה אל תדברי.‬
‫- נדיה... - ביקשתי שתהיי בשקט.‬
‫אני יכולה לנוח קצת?‬
‫רק מעט. אז יהיה לי קל יותר לנהוג בהמשך.‬
‫- נדיה. - כן?‬
‫תבטיחי לי.‬
‫מה?‬
‫- שלא תצאי מהמכונית. - טוב.‬
‫- בשום מצב. - טוב.‬
‫נדיה, תבטיחי!‬
‫טוב, האני. מבטיחה!‬
‫את יכולה לאכול ממתק אחד.‬
‫- עכשיו רק תישני. - רק קצת זמן.‬
‫שלושה עשר רופי.‬
‫- בקבוק מים? - יש שם.‬
‫צ'אקו.‬
‫- פרצטמול ואנטיביוטיקה. - תודה.‬
‫זה מלוכלך. תני לי לנקות.‬
‫אחרת זה יזדהם.‬
‫נכון שהבטחתי שלא אצא,‬
‫אבל מה אעשה? את מי אשאל?‬
‫אני פשוט צריכה להחליט.‬
‫תנוחי קצת. אחזור בתוך עשר דקות.‬
‫האלבום של נדיה‬
‫קפה קראון‬
‫נדיה.‬
‫שנזוז?‬
‫אדון, אני צריכה תרופות לפצעים.‬
‫חפיסת צמר גפן, חפיסת סוכר ענבים,‬
‫קופסת פרצטמול, שפופרת אנטיביוטיקה‬
‫ושש תחבושות.‬
‫טוב.‬
‫נדיה? נדיה!‬
‫נדיה? נדיה?‬
‫נדיה! נדיה, תיכנסי!‬
‫בלגרד‬
‫הוא נכנס לבניין הזכוכית, מספר עשר.‬
‫הסוכנים של זוני שומרים בחוץ.‬
‫הוא רשום על שם חברת ספנות כלשהי.‬
‫בלקן אס-סי.‬
‫בודק את הפעילות הפיננסית של בלקן אס-סי.‬
‫אין שום פעילות. זו בפירוש כסות כלשהי.‬
‫בלקן אס-סי חברת ספנות‬
‫זוני.‬
‫כן, היא מחכה לך.‬
‫אין שום אודיו.‬
‫מה הכוונה?‬
‫אין שום אות, זאת הכוונה. אני לא שומע כלום.‬
‫ישר. עצור, עצור, עצור.‬
‫סע קצת אחורה.‬
‫סע אחורה. עצור.‬
‫לא. סע אחורה. אחורה.‬
‫עצור, עצור, עצור. מצאתי. מצאתי. עצור.‬
‫הציתות שלך דפוק.‬
‫אתה רואה את מבני הבטון שבחוץ?‬
‫הם חוסמים שידור. ציתות דפוק בתחת שלי!‬
‫- שלום, זוני. - שלום, ד"ר ראגו.‬
‫- כן. - דוקטור.‬
‫היי, שאאן.‬
‫תיכנס. סגור את הדלת.‬
‫עבר זמן מה, לא?‬
‫אני יודע שסוכנייך עוקבים אחריי.‬
‫אתם משגיחים על כל תנועותיי. זה בסדר.‬
‫אפשרתי את זה. עכשיו, תיסוגו.‬
‫אדוני, זה נעשה למען ביטחונך.‬
‫אנחנו רק זהירים, ד"ר ראגו.‬
‫אתה יודע עד כמה הפגישה מחר רגישה.‬
‫זו פגישה אישית ביני ובין חבר שלי.‬
‫אני יודעת שהייתם עמיתים באם-איי-טי‬
‫- ושהוא עושה את זה רק למענך. - לא.‬
‫את לא יודעת עד כמה הוא פרנואיד!‬
‫הוא מסכן את חייו לשם כך.‬
‫ועכשיו, תנו לי לטפל בזה בדרכי, בבקשה.‬
‫אדוני, אנחנו רק רוצים לוודא שהחבר שלך יגיע.‬
‫הוא אמר מתי ואיפה הוא ימסור לך את ארמדה?‬
‫עוד לא.‬
‫הוא אמר שייצרו איתי קשר.‬
‫לכן אני אומר לכם לסגת.‬
‫הוא ייעלם אם הוא יראה אחד מהסוכנים שלך!‬
‫לעזאזל.‬
‫אנחנו צריכים לגלות מתי ואיפה הפגישה של ד"ר ראגו.‬
‫אני יכולה להיפגש איתו שוב בכנס.‬
‫אנסה להשיג את המידע.‬
‫- טוב. - את צריכה תגבורת?‬
‫לא. אחרי האזהרה של ד"ר ראגו,‬
‫זוני והסוכנים שלה ישמרו מרחק ממנו.‬
‫ננצל את זה לטובתנו.‬
‫אנחנו עלולים להיחשף אם נתפזר מדי.‬
‫העתיד מזהיר. נכון שזה נשמע אירוני.‬
‫בימינו, הטרור הוא הנורמה החדשה,‬
‫ומרחף איום מפני מלחמה גרעינית.‬
‫נשק חדש ומפחיד יותר‬
‫מפותח ברחבי העולם ממש כעת.‬
‫אבל החלום שלי הוא להפוך את העולם למקום בטוח בעזרת הטכנולוגיה המתאימה.‬
‫אחרי שנים של ייצור ופיתוח טכנולוגיה,‬
‫הגעתי למסקנה פשוטה.‬
‫מידע הוא הנשק של העתיד.‬
‫בידיים הנכונות, הוא יעזור לבנות עולם בטוח של שלום.‬
‫לכן אני אומר שהעתיד מזהיר.‬
‫אני מאמין שעם שימוש בטכנולוגיית ניטור לווייני נוכל...‬
‫זה היה מדהים.‬
‫ד"ר ראגו.‬
‫האני, ד"ר ראגו קיבל מידע כלשהו. מישהו נתן לו כרטיס.‬
‫תשיגי את הכרטיס. תמצאי דרך.‬
‫- המים החמים שלך, גברתי. - כן, תודה.‬
‫הנה הקפה שלך, אדוני. בדיוק כמו שאנחנו אוהבים אותו.‬
‫תודה.‬
‫נהניתי מההרצאה שלך.‬
‫אני שמחה שהצלחתי להגיע. לא הייתי מחמיצה אותה בעד שום הון.‬
‫- מדהבי, נכון? - כן.‬
‫- מהיכן את? - במקור מטירופטי.‬
‫- ואתה? - אני מבנגלור. מאלשווארם.‬
‫למעשה, יש לי כמה שאלות.‬
‫אפשר לשוחח אם אתה פנוי? אולי בארוחת צהריים?‬
‫תגידי לו שתמצאי אוכל מדרום הודו.‬
‫מה?‬
‫אני מכירה מסעדה ממש טובה של אוכל מדרום הודו.‬
‫אתה בטח מתגעגע לאוכל מהבית.‬
‫אוכל מהבית? בבלגרד?‬
‫כן. וגם צמחוני לגמרי.‬
‫לודו, מכיר מסעדה כזו?‬
‫- לא. אין מצב. - אין מצב. את בטח צוחקת.‬
‫לודו, לפחות תנסה!‬
‫- אני לא אלוהים. - טוב.‬
‫אם לא מסעדה בסגנון דרום הודו, אולי נארגן אוכל מדרום הודו.‬
‫למעשה, הגזמתי קצת.‬
‫זו לא מסעדה כזו, אבל יש בפירוש אוכל מדרום הודו.‬
‫אין מצב.‬
‫אני לא אלוהים, אבל אני בהחלט אווטאר שלו.‬
‫- שנתערב? - ואם אנצח, מה הפרס?‬
‫ארוחת הצהריים על חשבוני.‬
‫- תגידי לו, "לפו לטו בעוד 30 דקות". - טוב.‬
‫נתראה בלפו לטו בעוד חצי שעה?‬
‫ד"ר ראגו עוזב את הכנס.‬
‫הצוות של זוני עוקב אחריו. צריך להסיח את דעתם.‬
‫לא קרוב מדי.‬
‫- מוכן להתנגשות? - תתנגש בי עכשיו! עכשיו! עכשיו!‬
‫מה לעזאזל קורה?‬
‫- אתה דפקת אותי! - אתה דפקת אותי!‬
‫- דפקתי אותך? - דפקתי אותך?‬
‫רד מהכביש, לוזר! שמאלה, סע שמאלה.‬
‫לא דפקתי אותך!‬
‫- דפקת אותי! - זוז, זוז!‬
‫- למה לא? לא נכון! - לא. זוז מהדרך.‬
‫- עשיתי ככה! - למה עשית ככה?‬
‫תאותת!‬
‫- איך אתה מעז? אימך כלבה! - אימך כלבה!‬
‫- מאיפה אתה, כפרי? - מדלהי, בן זונה!‬
‫אני מבומביי, בן זונה!‬
‫- מה תעשה בנידון? - מה אתה תעשה?‬
‫- אידיוטים! - סע לאחור!‬
‫- הוא נסע? - לא.‬
‫- אז תריב! - זה מה שאני עושה!‬
‫אז תכה אותי!‬
‫- היי, חכה. - אל תדבר.‬
‫- אל תדבר! - על מה?‬
‫מדבר על מה?‬
‫- רוצה לדבר? - אני אדבר!‬
‫טוב, גם אני אדבר!‬
‫סע לאחור. קדימה, מהר, פנה שמאלה.‬
‫שמאלה, שמאלה, שמאלה.‬
‫- הוא נסע? - כן.‬
‫כן, נגמר לי האוויר. בוא נלך.‬
‫- שנלך? - כן.‬
‫שיט! איבדנו את הדוקטור.‬
‫- תודיע לפיקוד. - טוב.‬
‫- היי. אפשר לשבת? - כן, בבקשה.‬
‫נקבל פה אוכל הודי?‬
‫אתה תראה.‬
‫את מוכנה להזמנה, גברתי?‬
‫פשוט תגיד לשף שד"ר ראגו פה. תודה.‬
‫- סליחה, מי? - ד"ר ראגו.‬
‫- הוא יודע. - טוב.‬
‫אתה מכיר את וישוואנתן אנאנד? אלוף השחמט?‬
‫- כמובן. הוא בחור חכם. - כן.‬
‫חקרתי וגיליתי שהוא בא הנה כשהוא בבלגרד.‬
‫בשביל אוכל מדרום הודו.‬
‫נחמד.‬
‫והשף פה מכין אוכל מדהים מדרום הודו.‬
‫אבל רק לפי בקשה מיוחדת.‬
‫אז ביקשתי ממנו להכין לנו משהו מיוחד.‬
‫מה ביקשת שהוא יכין? אני קצת סקרן.‬
‫לא משהו אקזוטי. רק אוכל בסיסי מדרום הודו.‬
‫אוכל בסיסי מדרום הודו הוא הכי טוב.‬
‫כן. נכון.‬
‫- כן. - ובעבורו.‬
‫- הבנתי. - למה?‬
‫זה בסדר. פשוט לכו.‬
‫- תודה. - תודה.‬
‫מתחשב מצידך. הלוואי שהייתי מקבל אוכל כזה בכל יום.‬
‫- אוכל לדאוג לזה. - לא, בבקשה.‬
‫- אני לא רוצה להטריח אותך. - אתה לא מטריח בכלל, אדוני.‬
‫- אדוני, מותר לשאול אותך שאלה? - בבקשה.‬
‫למה התכוונת כשאמרת שטכנולוגיית לוויינים יכולה לקדם שלום?‬
‫לפני הרבה זמן, צ'ארו ואני...‬
‫גרושתי. זוכרת שסיפרתי לך עליה?‬
‫היה לנו חלום,‬
‫שנבנה טכנולוגיה לשיפור העולם.‬
‫את יודעת, להפוך את העולם למקום בטוח.‬
‫פנינו לדרכים שונות,‬
‫אבל אני המשכתי לממש את החלום שלנו.‬
‫יש לי אמונה מלאה, מדהבי,‬
‫שטכנולוגיית ניטור לוויינית‬
‫יכולה להועיל. זאת המטרה.‬
‫בו בזמן, היא יכולה לשמש גם להרס.‬
‫לכן חשוב שהאנשים הנכונים ישתמשו בה.‬
‫את יודעת, בידיים הנכונות.‬
‫האיום בהרס נהיה כלי עוצמתי לשמירה על איזון.‬
‫מדהבי, את בסדר? מדהבי?‬
‫את בסדר? את רוצה קצת מים? מדהבי!‬
‫תודה שנתת לנו לשהות פה.‬
‫אנחנו זקוקות לזה רק הלילה. רק אני והבת שלי.‬
‫נעזוב השכם בבוקר.‬
‫מה עשיתי שמגיע לי עונש כזה?‬
‫פנים אל הקיר.‬
‫אין לך רשות לדבר עד שאומר שמותר לך לדבר.‬
‫הפרת את ההבטחה שלך.‬
‫המצב היה שונה כשהבטחתי את ההבטחה,‬
‫ושונה כשהפרתי אותה.‬
‫את אומרת, "להפיק את המיטב מכל מצב".‬
‫אם את לא רוצה שאשמע לעצות שלך,‬
‫אז אל תלמדי אותי את כל זה.‬
‫את נפצעת, אז הלכתי להביא תרופות.‬
‫נדיה, אנחנו במצב משחק.‬
‫זה אומר שאת מקשיבה לי. כן או לא?‬
‫כן.‬
‫היית אמורה לעזוב את המכונית במצב משחק? כן או לא?‬
‫לא. אבל דאגתי לך מאוד.‬
‫אסור היה לך לצאת מהמכונית. זהו. סוף דיון.‬
‫בסדר. אז אל תבלעי את התרופות! לא אכפת לי!‬
‫לידיעתך, העונש הזה הוא שום דבר.‬
‫אני יכולה לעמוד פה כל היום.‬
‫אני אוהבת לבהות בקיר.‬
‫והקיר אוהב לבהות בי.‬
‫בואי לישון.‬
‫בלגרד‬
‫זה קשה מדי. זה כמו...‬
‫איפה האני? היא כבר אמורה להיות פה.‬
‫זה נכון.‬
‫צ'אקו.‬
‫באבא, למה אתה פה? לא היו לך תוכניות כאלו.‬
‫תוכניות משתנות.‬
‫עתיד הסוכנות שלנו תלוי בהצלחת המשימה הזאת.‬
‫למה לא אהיה פה?‬
‫והבאתי איתי סוכן חדש שהוא כוכב.‬
‫- תכיר את קדאר. - קיי-די.‬
‫הוא יהיה חלק מהמבצע הזה מעתה ואילך. תתדרך אותו.‬
‫הוא בדיוק כמוך. עקשן. גם הוא לא מקבל תשובה שלילית.‬
‫הוא נהיה להוט להוכיח את עצמו. אמרתי שנטוס לבלגרד.‬
‫שיוכיח את עצמו. קיבלת הזדמנות לעבוד עם הסוכן הכי טוב שלי.‬
‫- בוא נראה למה אתה מסוגל. - טוב, באבא.‬
‫באבא, אנחנו זקוקים לסיוע נוסף?‬
‫כלומר... הצוות כבר נקבע.‬
‫תקשיב... אנחנו לא יודעים איזו מין אבטחה יש להם.‬
‫- נכון? - כן.‬
‫הוא טוב בתכנון ובאסטרטגיה. תשתמש בו.‬
‫קדימה, תשתמש בו.‬
‫בהחלט.‬
‫ברוך הבא, קיי-די.‬
‫- צ'אקו... - לא הייתה גם בחורה? איפה היא?‬
‫כן, איפה הכוכבת? אני לא רואה אותה.‬
‫שלחתי אותה לד"ר ראגו לחלץ מידע נוסף.‬
‫היא הייתה אמורה לבוא עד 15:00.‬
‫היא הייתה עם הד"ר עד 12:00. עכשיו 15:30, באבא.‬
‫זה נכון. עכשיו 15:30, ראהי.‬
‫אני סומך על סוכניי.‬
‫- היא תגיע. - טוב.‬
‫אם אתה רוצה, אבדוק מה המיקום האחרון שלה.‬
‫למה? לשם מה?‬
‫אמרתי לך לבדוק?‬
‫אל תזיז שריר עד שאומר לך.‬
‫- ברור? - בסדר.‬
‫המבצע של ראהי.‬
‫עדיף שתעשה כדבריו.‬
‫בואו ניגש לעבודה. קדימה!‬
‫באבא, מכאן.‬
‫די...‬
‫מה הכוונה ב"די"?‬
‫הצירוף שלה לצוות היה החלטה נכונה.‬
‫אז אל תפקפק בהחלטה שלי.‬
‫אני לא מפקפק בהחלטתך.‬
‫אני רק רוצה להודות לך שהענקת לי את המשפחה הזאת. זה הכול.‬
‫אני לא יודע מה מצאת בי.‬
‫בדיוק. עם פיצוץ האוכלוסין במדינה, למה הוא מצא אותך?‬
‫הוא תמיד חייב להרוס את הרגע המרגש שלי.‬
‫אחי, אם אני יצאתי בסדר,‬
‫גם היא תהיה בסדר.‬
‫אל תדאג.‬
‫ספרת אותם? יפה מאוד, דינא.‬
‫עכשיו תעשה ככה. שים את הממתקים ביד שמאל.‬
‫כן. אבל אל תאכל אותם, טוב?‬
‫עכשיו יש לך עשרה ממתקים, טוב?‬
‫תאכל עכשיו שלושה ממתקים. אכלת?‬
‫כמה ממתקים נשארו לך עכשיו?‬
‫שבעה! ילד מבריק שלי.‬
‫היי, דינא,‬
‫אבא צריך לנתק עכשיו.‬
‫כשאחזור נלך ביחד למסעדה הסמוכה.‬
‫למקדונלד'ס, נלך לשם. טוב, ביי.‬
‫- מה? - בן כמה דינא?‬
‫- חמש. - חמש!‬
‫ואתה כבר מתחיל?‬
‫אחי, לא קל להתקבל למכון הטכנולוגי.‬
‫צריך להתחיל להתכונן מוקדם.‬
‫איבדת את העשתונות עם השיער?‬
‫- מה הבעיה שלך? - אתה תבין כשיהיו לך ילדים...‬
‫סליחה.‬
‫הלו?‬
‫לא חשבתי שנדבר אי פעם שוב.‬
‫גם אני לא.‬
‫נחמד לשמוע את קולך.‬
‫קיללתי אותך המון אצלי בראש.‬
‫אבל כשחשבתי על זה, הבנתי שאתה לא האחראי היחיד.‬
‫תגיד לי, מה אתה רוצה?‬
‫אני יודע שאסור לי להתקשר אליך ישירות. זה מנוגד לנהלים.‬
‫אבל זה מקרה חירום. אתה היחיד שיכול לעשות את זה.‬
‫סאטיה.‬
‫בגדת בי, האני.‬
‫אבל את יודעת מה?‬
‫לא נשבר לי הלב.‬
‫זה קורה רק...‬
‫כשאתה בוטח באדם שבוגד בך.‬
‫ואני מעולם לא בטחתי בך.‬
‫עשיתי... את הדבר הנכון בעיניי.‬
‫- אז... - כן, כמובן.‬
‫העמדת פנים נהדרת במשך שמונה שנים ארוכות.‬
‫כולם האמינו שאת מתה.‬
‫חוץ ממני. את יודעת למה, האני?‬
‫אני לא מאמין שמשהו אמיתי עד שיש לי הוכחה מוצקה.‬
‫אם תעשה את זה, זה עלול לסכן אותך.‬
‫אני לא מפחד מסכנה. אני מפחד מטיפשות.‬
‫בכל אופן, מה אתה רוצה?‬
‫אני רוצה מידע חשוב.‬
‫- זה מסוכן. - כמובן.‬
‫בעבורך. אם תעשה את זה,‬
‫אתה תצטרך להיעלם.‬
‫לעולמים.‬
‫תצטרך לעזוב את הסוכנות של באבא.‬
‫מה העבודה? תגיד.‬
‫אני רוצה את כל הקבצים של באבא.‬
‫אז בואי נפסיק ללכת סחור סחור.‬
‫טוב, בוא נפסיק.‬
‫אני רוצה להרחיק את הבת שלי מכל זה.‬
‫תגיד, מה עליי לעשות?‬
‫את יודעת מה אני רוצה, האני.‬
‫ואני יודע שזה אצלך.‬
‫אם לא אקבל את זה...‬
‫ארדוף אחרי אדם שמאוד...‬
‫מאוד...‬
‫יקר לליבך.‬
‫תרגום כתוביות: תמי יפה‬
‫בקרת כתוביות רינת זוהר-מנחם‬