2000 UTENFOR NAINITAL
Hva er galt? Går det bra?
Finner de onde mennene oss?
Hva?
Hva skjedde?
Hvorfor gråter du?
Vi får aldri se V igjen, gjør vi vel?
Jeg vet at du er trist. Jeg også.
Men vi måtte komme oss vekk. Du forstår vel det?
Men V lå på gulvet. Helt alene. Han døde, ikke sant?
Jeg er veldig trist. Tårene kommer.
Men du sa at gråt gjør oss svake.
Ok.
Du kan gråte i to minutter.
Men så tørker du tårene og vasker ansiktet. Ok?
Skal vi be for V?
Kjære Gud, ta vare på V.
Ingen kan bake som ham.
Hvis du gir ham en restaurant der oppe,
kan V bake for deg hver dag.
Lov meg det, Gud!
Ok?
Gå.
- Skal jeg kjøre? - Nei.
Hva sier magefølelsen? Er KD i live eller død?
Jeg vet ikke.
Hvis du kjører slik, dør vi.
Er du sulten? Nudler?
- Ok. - Nesten ferdig.
Jeg vil lære å skyte.
Jeg vil bekjempe de onde.
- Bli voksen først, så kan du lære. - Lover du?
Jeg lover.
Bryt løftet, og jeg lærer selv.
Nadia. Spill.
- Hun må være i live. - Ok.
Inn.
- Honey, kommer de onde? - Ja.
De onde kommer. Men du er?
- Tapper og fryktløs! - Og jeg er?
Min mor. Og du vil beskytte meg.
Hør på denne sangen, og ikke kom ut.
- Ok? - Ok.
Faen!
Honey!
Nadia!
Hvorfor kom du ut?
Sangen er over.
Ok. Lukk øynene. La oss gå.
Bli her.
Honey?
Gi opp nå.
Kom ut. Jeg dreper deg ikke.
Honey, gi opp, ellers må jeg drepe dattera di.
Nadia.
Kom. La oss gå.
Honey, blod!
Fort. Kom igjen.
Honey!
Hold for øynene dine.
Honey!
Hallo?
- Nakul? - Jeg prøvde nettopp å ringe deg.
Tok du henne?
Nei. Hun rømte.
Jeg beklager. Er du på basen?
Det er ingen base nå. Drittsekken er tilbake.
Hvem?
Rahi.
Hva er planen nå?
Kom til Mumbai og møt meg i hovedkvarteret.
Ta til venstre. Brems.
Tror hun dro i forveien med bilen.
Ja, etter at hun drepte fire av våre.
Fem, ikke fire. En er i skogen.
Honey forårsaket all blodsutgytelsen alene.
Som forventet. Hun ble trent av den beste.
Dette er ikke den Honey jeg trente.
1992 BEOGRAD
Vi vet at dr. Raghus deltakelse på konferansen
har noe med Prosjekt Talwar å gjøre.
Chacko og jeg har fulgt dr. Raghu en stund.
Zoonis agenter er overalt, holder øye med ham.
Han er her for å treffe Zooni.
Men før det må vi finne ham, og avlytte ham.
Og Honey, din tur!
Jeg ser ham.
Lykke til, Madhavi Kumar . Forbløff meg.
Lykke til, Honey.
Doktoren er forbløffet.
Bra. Fortsett.
Jeg gjør også det med kaffen.
- Ellers blir den for sterk. - Ja.
En ære å treffe deg, dr. Raghu.
Du er grunnen til at jeg er i Beograd.
Sier du det?
Jeg heter Madhavi Kumar.
Forskningsstipendiat ved Universitetet i Genève. Ingeniørdesign.
Jeg har drømt om å delta her i mange år.
Da jeg så navnet ditt på årets liste, måtte jeg bare komme.
Takk.
Belager, jeg stirret på deg.
Ikke misforstå meg.
Du minner meg om noen. Dere er så like.
- Å ja? Hvem? - Ja.
Charu, kona mi.
Eller var...
Vi er separert nå.
Vi er like.
Vi var sammen ved MIT.
Et genialt sinn. En av de beste i verden.
Hallo, dr. Raghu.
- Hei, Sasha. Står til? - Bra.
Jeg ser fram til talen din.
- Jeg skal ta den. - Ja.
Ja, tusen takk.
Og talen din i Moskva i fjor var helt fantastisk.
- Takk skal du ha. - Jeg skal prøve å få med meg talen.
Takk. Ja. Du må komme.
- Ok, ses senere. - Takk.
Hyggelig å treffe deg, doktor.
- Håper å se deg igjen snart. - Takk.
Mikrofon på plass.
Bra jobbet. Enkelt og greit, som jeg sa.
Sjekk mikrofonen.
Mikrofonen fungerer bra.
2000 UTENFOR NAINITAL
Honey!
Trenger vi lege?
Nei, Nadia.
Hvor har du lært å slåss slik?
For mange år siden var jeg i politiet.
Politiet?
- Ja. - Men du sa du var skuespiller.
Ja, men jeg har også vært i politiet.
Om det er smertefullt å snakke, ikke snakk.
- Nadia. - Vær stille, sa jeg.
Kan jeg hvile litt?
Bare litt. Da blir det lettere å kjøre.
- Nadia. - Ja?
Lov meg det.
Hva da?
- At du ikke går ut av bilen. - Ok.
- Under noen omstendighet. - Ok.
Nadia, lov meg det!
Ok. Jeg lover!
Du kan få søtsaker, men bare én.
- Bare sov nå. - Bare litt.
Tretten rupier.
- En flaske vann? - Der.
Chacko.
- Paracetamol og antibiotika. - Takk.
Det er skittent. La meg vaske det.
Ellers blir det infisert.
Jeg vet at jeg lovet å ikke gå ut,
men hva gjør jeg? Hvem skal jeg spørre?
Jeg må bare ta avgjørelsene.
Hvil deg, jeg er tilbake om ti minutter.
NADIAS BOK
Nadia.
Skal vi dra?
Jeg trenger medisiner for sår.
En pakke bomull, en pakke glukosepulver,
en Paracetamol, en tube Soframycin,
og seks bandasjer.
Ok.
Nadia? Nadia!
Nadia? Nadia?
Nadia, sett deg inn.
1992 BEOGRAD
Han gikk inn i glassbygget, nr. 10.
Zoonis agenter står vakt utenfor.
Registrert under et shippingselskap.
Balkan SC.
Sjekker Balkan SCs økonomiske aktivitet.
Ingen aktivitet. Helt klart en slags front.
BALKAN SC SHIPPINGSELSKAP
Zooni.
Ja, hun venter deg.
Får ikke noe lyd.
Hva mener du?
Det er ikke noe signal. Jeg hører ikke noe.
Rett... Stopp.
Litt tilbake.
Tilbake. Stopp.
Nei. Tilbake.
Stopp. Jeg har den.
Mikrofonen er dårlig.
Ser du de betongkonstruksjonene?
Blokkerer bølgene. Dårlig, du liksom!
- Hallo, Zooni. - Hallo, dr. Raghu.
- Ja. - Doktor.
Hei, Shaan.
Kom inn. Lukk døra.
Lenge siden, eller hva?
Jeg vet agentene dine følger etter meg.
Du følger med på alt jeg gjør. Det er greit.
Jeg tillot det. Men trekk unna nå.
For din sikkerhets skyld.
Vi er bare forsiktige, dr. Raghu.
Du vet hvor sensitivt morgendagens møte er.
Dette er et personlig møte mellom meg og min venn.
Jeg vet at dere var kolleger på MIT,
- og han gjør dette for deg. - Nei.
Du vet ikke hvor paranoid han er.
Han risikerer livet for å gjøre dette.
Så la meg håndtere det på min måte.
Vi vil bare bekrefte om din venn vil dukke opp.
Nevnte han når og hvor han vil gi deg Armadaen?
Ikke ennå.
Noen skulle ta kontakt.
Det er derfor dere må trekke unna.
Han forsvinner hvis han ser en av agentene deres.
Pokker heller.
Vi må finne ut når og hvor dette møtet er.
Jeg kan møte dr. Raghu på konferansen igjen.
Kan prøve å skaffe infoen.
- Ok. - Trenger du støtte?
Nei, etter dr. Raghus advarsel
vil Zooni og agentene holde seg unna.
Vi må utnytte dette.
Vi kan bli avslørt om vi sprer oss.
Framtida er lys. Jeg vet det høres ironisk ut.
Terrorisme er normalt nå.
Og det er fare for en ny atomkrig.
Nyere og farligere våpen
utvikles rundt om i verden nå.
Men min drøm er å gjøre verden trygg med den rette teknologien.
Etter år med utvikling av teknologi
har jeg kommet til en enkel konklusjon.
Informasjon er framtidas våpen.
I de rette hender kan den bidra til en trygg og fredelig verden.
Derfor sier jeg at framtida er lys.
Jeg har tro på å bruke satellitt-overvåkningsteknologi, vi kan...
Det var utrolig.
Dr. Raghu.
Dr. Raghu har mottatt informasjon. Noen ga ham et kort.
Du må få tak i det kortet.
- Vil du ha vann? - Ja takk.
Her er kaffen din. Slik du og jeg liker den.
Takk.
Jeg satte pris på talen din.
Så glad for at jeg kunne komme. Ville ikke gå glipp av den.
- Madhavi, ikke sant? - Ja.
- Hvor kommer du fra? - Opprinnelig Tirupati.
- Og du? - Jeg er fra Bangalore. Malleshwaram.
Jeg har faktisk noen spørsmål.
Kan vi snakke om du har tid? Kanskje over lunsj?
Si at du kan tilby sørindisk mat.
Hva?
Jeg vet om en god sørindisk restaurant.
Du savner sikkert mat hjemmefra.
Hjemmefra? I Beograd?
Ja. Ren vegetarisk også.
Ludo, sørindisk restaurant?
- Nei. Umulig. - Umulig. Nå tuller du.
Prøv i det minste!
- Jeg er ikke Gud. - Ok.
Om ikke sørindisk restaurant, kanskje vi kan ordne sørindisk mat.
Jeg overdrev faktisk litt.
Det er ikke en sørindisk restaurant, men helt klart sørindisk mat.
Umulig.
Jeg er ikke Gud, men jeg er avataren hans.
- Vedde? - Og hvis jeg vinner, hva er premien?
Jeg river i lunsjen.
- Si "Lepo Leto om 30 minutter". - Ok.
Lepo Leto om en halvtime?
Dr. Raghu forlater konferansen.
Zoonis folk følger etter ham. Vi må distrahere dem.
Ikke for nær.
- Klar for kollisjon? - Kjør i meg nå.
Hva faen skjer?
- Du krasjet i meg! - Nei!
- Gjorde jeg det? - Gjorde jeg?
Kom deg av veien, taper. Venstre.
Jeg krasjet ikke i deg!
- Du krasjet! - Flytt deg!
- Nei, det er ikke det! - Flytt deg!
- Jeg gjorde dette! - Hvorfor?
Bruk lysene!
- Ditt rasshøl! - Du er et rasshøl.
- Hvor er du fra, knøl? - Delhi, din jævel!
Jeg er fra Bombay, jævel!
- Hva skal du gjøre med det? - Og du?
- Jævla idioter. - Flytt dere!
- Har han dratt? - Nei.
- Krangle mer. - Jeg gjør det!
Så slå meg!
- Vent. - Ikke snakk.
- Ikke snakk! - Hva?
Hva sier du?
- Snakke? - Jeg snakker.
Jeg snakker også.
Tilbake. Fort. Venstre.
Venstre, venstre.
- Har han dratt? - Ja.
Ja, jeg er også andpusten.
- Skal vi dra? - Ja.
Faen! Vi har mistet doktoren.
- Informer basen. - Ok.
- Hei. Kan jeg sette meg? - Ja.
Får vi indisk mat her?
Vent og se.
Klare til å bestille?
Bare si til kokken at dr. Raghu er her. Takk.
- Unnskyld, hvem? - Dr. Raghu.
- Han vet. - Ok.
Kjenner du Vishwanathan Anand? Sjakkmesteren?
- Så klart. Han er en smart fyr. - Ja.
Jeg undersøkte og innså at han kommer hit til Beograd.
For sørindisk mat.
Så hyggelig.
Og kokken her lager utrolig sørindisk mat.
Men bare når man ber om det.
Så jeg ba ham lage noe spesielt til oss.
Hva ba du ham lage? Jeg er nysgjerrig.
Ingenting eksotisk. Bare sørindisk mat.
Enkel sørindisk mat er best.
Ja. Den er det.
- Ja. - Og for ham.
- Greit. - Hvorfor?
Ok. Bare dra.
- Takk. - Takk.
Omtenksomt av deg. Skulle ønske jeg fikk slik mat daglig.
- Jeg kan ordne det. - Ellers takk.
- Jeg vil ikke trenge meg på. - Du gjør ikke det.
- Kan jeg spørre deg om noe? - Ja.
Hva mente du da du sa at satellitteknologi kan fremme fred?
For lenge siden hadde Charu og jeg...
Ekskona mi? Jeg har fortalt om henne.
Vi hadde en drøm.
Vi ville bygge en teknologi for å forbedre verden.
For å gjøre denne verden til et trygt sted å leve.
Vi valgte ulike veier,
men jeg fortsetter å følge drømmen vår.
Jeg tror fullt og fast, Madhavi,
at satellitt-overvåkningsteknologi
kan bli brukt til et godt formål. Det er målet.
Samtidig kan den også bli brukt til destruksjon.
Det er derfor det er viktig at den blir brukt av de rette.
I de rette hender.
Trusselen om destruksjon er et redskap for å bevare balansen.
Madhavi, går det bra? Madavi?
Går det bra? Vil du ha litt vann? Madhavi!
Takk for at vi fikk bli.
Vi trenger bare en natt. Jeg og dattera mi.
Vi drar tidlig i morgen.
Hva har jeg gjort for å få denne straffen?
Mot veggen.
Du har ikke rett til å snakke før jeg sier det.
Du brøt løftet ditt.
Situasjonen var annerledes da jeg ga det løftet.
Og annerledes da jeg brøt det.
Du sier: "Gjør det beste ut av enhver situasjon."
Hvis du ikke vil følge ditt eget råd,
så ikke belær meg om alt dette.
Du ble skadet, så jeg dro for å hente medisin.
Nadia, vi er i spillmodus.
Så hør på meg. Ja eller nei?
Ja.
Burde du ha forlatt bilen i spillmodus? Ja eller nei?
Nei. Men jeg var så bekymret.
Du skulle ikke ha gått ut av bilen. Det er alt. Punktum.
Greit. Så ikke ta medisinen. Jeg bryr meg ikke.
Bare så det er sagt, er denne straffen ingenting.
Jeg kan stå her hele dagen.
Jeg liker å stirre i veggen.
Og veggen liker å stirre på meg.
Kom og sov.
1992 BEOGRAD
Dette er for vanskelig. Dette er som...
Hvor er Honey? Hun burde vært her nå.
Det er sant.
Chacko.
Baba, hvorfor er du her? Du hadde ingen planer.
Planer kan endres.
Byråets framtid avhenger av dette oppdragets suksess.
Så hvorfor ikke her?
Og jeg har en ny stjerneagent med meg.
- Hils på Kedar. - KD.
Han er en del av operasjonen fra nå av. Bare brif ham.
Han er akkurat som deg. Sta. Selv han godtar ikke et nei.
Han ville vise hva han dugde til. Vi drar til Beograd, sa jeg.
Vis hva du duger til. Du får jobbe med min beste agent, Kedar.
- La oss se hva du kan. - Ok, Baba.
Baba, trenger vi mer støtte?
Laget er klart.
Vi vet ikke hva slags sikkerhet de har.
- Ikke sant? - Ja.
Bruk ham til planlegging og strategi.
Kom igjen, bruk ham.
Ja.
Velkommen, KD.
- Chacko... - Var det ikke en jente også? Hvor er hun?
Ja, hvor er den kvinnelige stjernen? Jeg ser henne ikke.
Sendte henne til dr. Raghu. For å få ekstra informasjon.
Bør være her innen klokka tre.
Hun var med doktoren til tolv. Den er halv fire nå
Det er sant. Den er halv fire, Rahi.
Jeg stoler på agentene.
- Hun kommer. - Ok.
Jeg kan sjekke siste kjente sted.
Hvorfor det?
Ba jeg deg om det?
Ikke beveg en muskel før jeg sier det.
- Er det klart? - Greit.
Rahi leder dette.
Best å gjøre som han sier.
La oss sette i gang!
Baba, denne veien.
Ikke...
Hva mener du med "ikke"?
Å ta henne med var rett beslutning.
Så ingen spørsmål.
Jeg har ikke det.
Jeg vil bare takke deg for at du gir meg denne familien.
Jeg vet ikke hva du så i meg.
Ja. I dette overbefolkede landet. Hvorfor fant han deg?
Han må alltid ødelegge mitt emosjonelle øyeblikk.
Hvis jeg viser at jeg er ok,
gjelder det samme for henne.
Slapp av.
Har du telt? Bra, Dinah.
Legg søtsakene i venstre hånd.
Ja. Men ikke spis dem.
Du har ti søtsaker. Ok?
Spis tre søtsaker. Gjorde du det?
Hvor mange søtsaker har du igjen nå?
Sju! Mitt glimrende barn.
Hei, Dinah.
Pappa må gå nå.
Vi kan spise på restauranten når jeg er tilbake.
McDonald's. Vi drar dit. Ok, ha det.
- Hva? - Hvor gammel er Dinah?
- Fem. - Fem!
Og allerede?
Vanskelig å komme inn på IIT.
Har begynt å forberede barna.
Mistet du forstanden med håret?
- Hva feiler det deg? - Du forstår når du får barn...
Beklager.
Hallo?
Trodde ikke vi ville snakkes igjen.
Ikke jeg heller.
Føles fint å høre stemmen din.
Har forbannet deg mye i det stille.
Men da jeg fikk tenkt, innså jeg at du ikke er eneansvarlig.
Fortell meg hva du vil.
Jeg vet jeg ikke kan ringe deg direkte. Det er imot protokollen.
Men det er et nødstilfelle. Du er den eneste som kan.
Satya.
Du svek meg, Honey.
Men vet du hva?
Jeg ble ikke knust.
Det skjer...
...bare når du stoler på den som sviker deg.
Og jeg har aldri stolt på deg.
Jeg gjorde... det jeg mente var rett.
- Så... - Ja, så klart.
En flott forestilling i åtte lange år.
Alle tror at du er død.
Unntatt meg. Vet du hvorfor, Honey?
Jeg tror ikke noe er sant før jeg har konkrete bevis.
Hvis du gjør det, kan det være farlig.
Jeg er ikke redd for fare. Det er dumheten jeg er redd for.
Uansett, hva vil du?
Jeg vil ha viktig informasjon.
- Risikabelt. - Så klart.
For deg. Hvis du gjør det,
må du forsvinne.
For alltid.
Du må forlate Babas byrå.
Hva er jobben? Snakk.
Jeg vil ha Babas mapper.
La oss ikke gå rundt grøten mer.
Ok, la oss ikke det.
Jeg vil holde dattera mi unna dette.
Hva må jeg gjøre?
Du vet hva jeg vil ha, Honey.
Og jeg vet at du har den.
Får jeg den ikke,
går jeg etter noen du er veldig...
...veldig...
...glad i.
Marius Theil
Kreativ leder Gry Impelluso