Скажи, де гроші, або я витягну кляту чеку.
Скажи, або я знесу твоїй доньці голову!
- Чорт, кажи! - Скажи йому!
РАНІШЕ В СЕРІАЛІ «ДОМ»
Тебе всі шукають. Тобі треба зникнути.
Дивись, який маєток.
Ну ж бо, ходімо!
Вас заарештовано.
Гарно провести час.
Тепер ти мій.
Ти підеш зі мною.
Обвалюється! Ми помремо!
Відпусти мого клієнта.
- Жасмін дос Сантос? - Де Жасмін?
Хочеш знову побачити дружину й дитину — мусиш здатися.
Думаю, є спосіб дістати такі гроші.
- Це необхідно? - Відділок неподалік.
Уперед! Їдьмо!
Агов, Доме, це Колібрі. Він тут господар.
Скільки я тобі винен?
Дурниці. Скоро розрахуємося.
Я замінив в'язницю у Віторії на в'язницю в Росіньї.
- Знаєш, що я тебе кохаю? - І я тебе.
Я не можу тут залишатися.
Якщо зі мною щось станеться, пообіцяй, що не кинеш Педро.
А що з тобою станеться?
Алло, Педро. Дитя народилося!
Я став батьком!
Програма містить сцени насильства та вживання наркотиків неповнолітніми.
Якщо ви страждаєте від наркозалежності і потребуєте допомоги,
зв'яжіться з місцевою організацією, наприклад «Анонімні наркомани».
Серіал створено за мотивами реальних подій.
Деякі персонажі, події, діалоги та інші елементи
були створені задля драматизації.
Будь-які збіги між вигаданими персонажами
та реальними персонами — чиста випадковість.
Ви мене знімаєте?
ВІКТОР ЛОМБА - БАТЬКО ПЕДРО ДОМА
Того дня він дав мені ту монету.
Яку монету?
Ось цю.
ІНТЕРВ'Ю, ПРОВЕДЕНЕ РЕЖИСЕРОМ БРЕНО СІЛЬВЕЙРА У 2018 Р.
Ця монета була, Брено,
його щасливою.
Він дав її мені.
Ви знаєте, чому він дав її вам?
- Звідки вона в нього? Від кого? - Ні.
Не знаю.
Скрудж Макдак ніколи не казав,
де він узяв свою щасливу монету.
І що він сказав, коли дав її вам?
«Тату, візьми цю монету, вона тобі знадобиться».
НА БАЗІ РЕАЛЬНИХ ПОДІЙ
Чорт, усі донизу!
Сучий син! Стріляйте!
Взяти його! Уперед!
Ну ж бо, чорт забирай!
Взяти його! Уперед!
Не дайте йому втекти. Їдьмо!
ДОМ
1 МІСЯЦЬ ДО ТОГО
РОСІНЬЯ, 2005 Р.
Сьогодні в мене щасливий день. Я буду.
- Педро, не приходь! - Чорт, розслабся!
Я заскочу ненадовго й одразу піду.
Не приходь. Може приїхати поліція Заарештують мене й заберуть її.
Я негайно вирушаю на зустріч із донькою!
Педро, ні! Не приходь сюди!
От лайно.
Агов, куди зібрався?
- Побачити доньку. - Здурів?
- Ти по вуха в лайні. - Чхати.
У мене народилася донька.
- Якщо Колібрі дізнається, мені кінець. - Розслабся.
Це ж донька. Допоможеш мені?
Спокійно, Шандао. Ми скоро повернемося. Ось, Доме.
Злякався Колібрі?
Ходімо, Доме.
Прокляття.
- Будьте пильні. - Дякую.
- Пані, ви туди? - Так.
- Допомогти вам? - Так, будь ласка. Дякую.
Рамальйо.
Його батько щойно зайшов у пологовий.
На Селіо-де-Абрю.
Ваш дзвінок…
ІМ'Я ДИТИНИ: БРЮНА
МАТІР: ЖАСМІН ДОС САНТОС - БАТЬКО:
Педро? Що ти тут робиш?
Що сталося, Педро?
У чому річ?
Вона втекла, тату.
Спокійно.
Не дала мені побачити доньку.
Вгамуйся, Педро. Ти не знаєш, що сталося.
- Прокляття. - Знаю я, чорт забирай.
Я сказав їй, що прийду.
Вона злякалася поліції та втекла.
Тобі не слід тут бути. Це ризик.
Ходімо зі мною.
Ну ж бо.
Педро, ходімо!
- Будь напоготові, ми ще поговоримо. - Так, пане.
Педро, треба йти.
Чорт, забираймося звідси! Копи приїхали.
Ну ж бо, Доме!
Тікай звідси!
Агов.
Біжи.
У вас зникла пацієнтка, і ніхто нічого не знає?
- У чому річ, пане? - Зникла пацієнтка?
Заводь цю кляту штуку, ну ж бо!
Невідкладна ситуація!
Уперед, Доме.
Він тут був, чи не так?
Пошукайте поблизу, він десь тут.
Немає сенсу переховувати його.
Я теж колись таким був.
Яким?
Умотивованим ідіотом.
Умотивований ідіот я чи ні,
мені було б соромно бути офіцером і мати сина-злочинця.
Ваш дзвінок було переадресовано.
Тарифікація після сигналу.
Я став батьком!
Чорт забирай!
ІМ'Я ДИТИНИ: БРЮНА МАТІР: ЖАСМІН ДОС САНТОС
Як справи, Доме?
Я заходив до тебе, але тебе не було. Як воно?
Чуваче, я поламаний.
Слухай, Доме.
Ти колись був у Парижі?
У Лондоні? У Нью-Йорку?
Ні? А в «Діснейленді»?
Що це ти верзеш, чуваче?
Я ніколи не був.
Але думаю, що Росінья — найкраще місце на світі. Поглянь лиш.
- Я буду тут до самої смерті. - Здурів.
Серйозно.
Я хочу втекти звідси якнайшвидше.
- Ти тут у безпеці. - Чорт, ні.
Я тут, як у пастці.
За мною вічно слідкують.
Але подумай.
У тебе тут є житло, ти заробляєш гроші.
Треба виховувати дитину. Інші пріоритети, Доме.
Жасмін не хоче, щоб я виховував.
Їй треба заспокоїтися.
Вона ще повернеться. Їй потрібен час.
Знаєш що?
Я зароблю грошей,
розплачуся з Колібрі і заберуся звідси.
І все. Ясно?
Отже, такий план.
До біса все.
Агов, це тут.
Слухайте. Кінадо піде зі мною.
Шампу, Шандао, розберіться з клятими охоронцями.
Нехай ніхто не вплутується.
А квартира яка?
Квартира?
Ми грабуємо цілий будинок.
МЕРЗЕННИЙ ПЕДРО ДОМ
ВІЙНА В РІО: УГРУПОВАННЯ СТАЮТЬ ДЕДАЛІ СИЛЬНІШИМИ
БРАЗИЛІЯ - НА ПЕРШІЙ ЛІНІЇ
Сім'ї діляться історіями про цілковите жахіття
під Педро Домом, найнебезпечнішим грабіжником у Ріо.
БАНДА ПЕДРО ДОМА ТЕРОРИЗУЄ ПІВДЕНЬ РІО-ДЕ-ЖАНЕЙРО
Лише цього тижня в Барра-да-Тіжуці повідомили про три інциденти.
- Ну що, Колібрі? - Ось це я люблю, плейбою.
- Мій борг сплачено. - Ти про що?
Ось чотири тисячі.
З усім іншим, що я заплатив, борг закрито.
Забагато нюхаєш?
- Мозок уже сплавився? - Що не так, Колібрі?
Ти позичив мені 50 тисяч.
Я все давно заплатив. Перевір!
Якого біса?
А за твою безпеку хто платить?
За безпеку, яку я тобі дав.
А хабарі? Твоє житло?
Це не враховуючи порошок.
Ось. Ти багато нюхаєш.
Думаєш, тут усе безплатно, плейбою?
Скажи мені. Тут усе безплатно?
То скільки ж я тобі винен?
Не розумію твоєї спішки.
У тебе тут повний комфорт.
Житло з гарним видом, усе таке.
Ти кудись поспішаєш?
То як нам це лайно вирішити?
Хочеш грати серйозніше?
Нехай буде так.
Елітний житловий комплекс. Самі мільйонери.
Ти ж хочеш розрахуватися?
Підіймімо ж наш настрій!
Цієї ночі буде вечірка.
Росінью сьогодні чекає підпал!
Друже мій!
Ти гратимеш завтра?
Прокляття! Доме, дивися, хто з Колібрі.
Ходіть сюди!
- Келлі, перша леді. - Як справи?
- А вам чого? - Усе гаразд! Пропусти їх.
- Пропусти їх. - Прокляття, пропусти.
Привіт, плейбою!
Вітаю. Ти сьогодні — мій особливий гість.
Агов, народ! Я маю вам дещо сказати.
Він тут господар. Росінья — під його егідою, чорт забирай!
Іди-но сюди, Колібрі!
Колібрі!
Доме, ходімо на танцпол.
- Не хочу. - Я йду донизу.
Можеш дивитися. Це не страшно.
Якщо хочеш.
Колібрі не розсердиться, коли побачить нас?
Ти мене не знаєш.
Як ти, Колібрі? Чорт, я твій прихильник!
Ти найкращий начальник у світі! Найкращий керівник.
Серйозно кажу.
Дякую за все. Агов, Колібрі!
Як справи, плейбою? Насолоджуєшся вечіркою?
Треба насолоджуватися!
Агов, братику, принеси-но плейбою пива.
Граєшся з вогнем, сучий сину?
Я розкажу начальнику.
Не будь йолопом, Шандао!
Забирайся звідси.
Кому він радше повірить?
Першій леді
чи тобі?
Скільки мені залишилося?
Можете сказати правду, лікарю.
Скільки?
Ви можете прожити довге та хороше життя.
Ви досі палите?
Іноді.
Одну сигарету ввечері.
Щоб розслабитися.
Усі курці майстерно знаходять відмовки, щоб не кидати палити.
Ви залежний.
Вам треба кинути палити й почати лікування.
Я не знаю, як розвиватиметься ваш стан,
та знаю, що ви маєте змінити стиль життя.
Час спливає.
І коли смерть близько,
усе змінюється.
Одразу починаєш думати про все,
за що варто боротися.
Спокійно, майже приїхали.
27 ВЕРЕСНЯ, 1981 Р.
Ну ж бо. Ось так…
Пане, пройдіть за мною, будь ласка.
Це Педро!
Педро.
Татко тут!
Майбутнє.
Чи встигну я постаріти?
Глибоко всередині я був молодий.
Мав у собі багато життя.
Новина про рак могла мене спустошити.
Але шок мене пробудив.
Ану…
Дай сюди. Забирайся звідси!
- Геть! Іди! - Мій телефон.
- Мій телефон! - Усе гаразд? Ось ваш телефон.
- Він вас пошкодив? - Дякую. Ні.
Ні, усе гаразд.
Я просто налякалася.
Обережно. Завжди будьте напоготові.
- Тут небезпечно. - Дякую.
Боже. Дякую. Чекайте.
Хочу вам подякувати.
Мене звати Лія.
- Я Віктор. Щасти вам. - Дякую.
Слухайте, можна…
Дозвольте пригостити вас кокосовою водою.
Гаразд.
Скажи мені.
Ти завжди так робиш?
Як?
Рятуєш людей на вулиці.
Борешся зі злодіями.
То пусте.
- Нічого серйозного. - Та ні.
Опинився в потрібному місці в потрібний час.
Так. Пощастило.
Дуже пощастило. А якби в нього був пістолет… Боже.
Слухай. Можна затягнутися?
Звісно.
Дякую.
Будь пильним! За тобою стежать.
- Завжди напоготові. - У чому проблема?
Я думав, що Шандао — мій охоронець.
Я серйозно. Усе могло піти шкереберть.
Знаєш, що роблять із тими, хто трахає бджолину королеву?
Колібрі — останній виродок.
- Але цей виродок тут господар. - Він мені не господар.
От чорт.
Я вже давно віддав той клятий борг.
Цьому лайну немає кінця.
Пам'ятаєш, як він говорив про елітний житловий комплекс?
До біса. Я в ділі.
Я з тобою.
Ой! Заплутався.
- Спробуймо ще раз. - Так.
Ти мене цього не вчила.
Чудово!
Поперхнувся?
Тут гаряче.
Так. Ходімо звідси, вип'ємо чогось.
- Ходімо. - Так.
Розкажи мені про себе. Чим займаєшся?
Я суддя.
Суддя?
- Що з обличчям? - Нічого.
Я проста людина, як і всі.
Гаразд, що ще?
Ти була заміжня?
- Заміжня? - Так.
Ого. Ні. Заміжня не була.
- Ти колись… - А ти?
- Що? - Був одружений?
Так.
- Ти одружений? - Ні!
Ми швидко розлучилися. Довго не протягнули.
Шлюб — це одне. Я б радше сказав, що…
У мене було справжнє кохання.
Це прекрасно.
- Так. - Чому ви не разом?
Не хотіла виходити за мене.
- Справді? - Так.
Ага. Буває, адже так?
Так.
А після цього кохання?
Що?
Ще хтось був?
- Ні. - Справді?
Так.
Ти цікавий чоловік. Красивий, хоробрий.
- Якось дивно, що ти самотній. - Не дивно, ні.
Від мене самі проблеми.
- Справді? - Справді.
Великі проблеми.
Ого.
Я майстерно вирішую проблеми, уявляєш?
Будь-які?
Залежить.
Я заплачу.
- Я сама. - Ні!
Так, я перед тобою в боргу.
То що?
Я б хотів зустрітися з тобою знову.
Невдовзі. Що скажеш?
Звісно.
Казали, що одна з них ледь тримається.
Тут.
Уперед.
Дивіться за охоронцями.
Будьте напоготові.
Чорт забирай.
Реально.
Вершки вашого начальника.
Порожній будинок?
Трясця! От зграйка початківців.
Жаль. Я хотів випробувати вогонь…
Забери це. Тут людно, охоронці щойно тут були.
- Нервуєш? - Забираймося звідси, друже.
- Усе шкереберть. Ходімо. - Чекайте. Дом вирішить.
То що, Доме?
Не втрачаймо нагоди.
Ми що, просто зайдемо в дім? Без плану?
Робіть, що кажу, і все буде добре.
Шандао, то що?
Прокляття, от боягузи.
Ми з Педро Домом. Ходімо!
Ходімо.
Уперед. Відчинено.
Заходьте.
Ми з Кінадо перевіримо зверху.
Обчистіть цей поверх. І тихо.
Так, ясно.
Не напартач, Шампу.
Це лайно, мабуть, золоте.
Що це, чуваче?
ГЕРЛОН КОСТА
Забирай. Оглянемо потім.
КАТЕГОРІЯ: ТЕЛЕЖУРНАЛІЗМ
- Там спить жінка з дитиною. - Чуєш?
- Можна взяти це для бабусі? - Швидко. Давай сумку.
Дивися.
Уперед, штовхай.
Забирай усе, я перевірю.
Закричиш — я тебе вб'ю.
Прокляття!
- Доме, це ж Герлон Коста! - Голову вниз!
- Доме, якого біса? - Слідкуйте за дверима.
Це непорозуміння. Нагорі моя сім'я.
- Ви йдіть… - Заткнися, чорт забирай. Ти глухий?
Перевірте його. Шандао, слідкуй за дверима.
Давай сюди годинник.
- Це золота каблучка? - Ні, це мого дідуся.
Майте повагу до родини.
Заткнути дитину?
- Заради бога… - Замовкни!
- Не робіть цього. - Мовчи!
Ходімо. Зачиніть його у ванній.
- Ходімо. - Уперед.
Ходімо!
Чи це невдача? Легковажність? Може, доля?
Чи самовпевненість?
Або все разом?
Уперед! Чорт.
Ходімо, Шандао!
От лайно! Ну ж бо!
Те, що визначає долю людини,
не можна ні передбачити, ні зупинити.
- Їдьмо, Доме! - Чому зупинився?
Повернися, Доме!
Доме! Вернися, сучий сину!
Шандао кінець, їдьмо!
Їдьмо, Доме!
- Чорт, їдьмо! - Ну ж бо!
Удача.
Якщо вона й існує,
то для мене
удача —
це обдурити смерть.
Переклад субтитрів: Данило Качмарський
Творчий керівник Юрій Лаховський