INDICKÁ POLICEJNÍ SÍLA
VOLÁNÍ OMYLEM
Na co se díváš?
Na nic. Jen že se mění počasí.
Blíží se zima.
Jo, zima v Dillí.
Skvělé jídlo, teplé oblečení, mlhavá rána.
Zdá se, že zapomínáš na smog, znečištění, dopravu a nehody.
Není nic špatného na tom oceňovat změnu. Ať už je to počasí nebo lidi.
Prostě to dělá život zajímavějším a zdánlivě delším.
- Zvlášť když víš... - Nech toho, Ašu.
Je v pořádku o tom mluvit.
Myslím, že to není v pořádku.
Podle mě bychom měli jít za jiným lékařem.
Život je krátký, chápeš?
Ať jsi nemocný nebo ne,
„Život by měl být naplněný, ne dlouhý, člověče“.
- Ten film nesnáším. - Ale ne.
Všimla sis, že mě nikdy neposloucháš?
Konec konců jsem tvůj manžel.
Znám tě příliš dobře.
Máš pár problémů.
Já? Jaké?
Hned se rozčílíš.
- Dál? - Když spěcháš,
vezmeš si každou ponožku jinou.
Máš každou ponožku jinou.
Taky mi moc chybí.
Nestrávili jsme spolu moc času,
ale ty naše zážitky
stačí na celý život.
A dokonce nás připravila i na tohle.
Lupus, vzácné onemocnění.
Stejně jako ona.
Vzácná.
Byla plná života.
Věděla, jak si užívat života.
Mami,
jak jsi to všechno zvládla, když táta zemřel?
Když jediná rána všechno rozbije,
jak může jít člověk dál?
Posbíráš rozbité kousky jeden po druhém.
A měla jsem tebe.
Podívej,
i když máš jen jedno stéblo,
chytit se ho
a statečně čelit bouřím,
tomu se říká život.
Miláčku můj, mé srdce zpívá
jsi krásnější než měsíc
Miláčku můj, vlahý vánek
touží dotknout se tvých krásných kadeří
Jak ti říct
že od chvíle, kdy tě mé oči uzřely, má lásko
toulám se po cestách lásky
ztracen ve tvých myšlenkách
Ach, nepříteli
Jsi můj nepřítel
Nechalas mi bezesné noci
Jsi můj nepřítel
Když jsi mé všechno na co si stěžovat?
Mé srdce je teď tvé
Když jsi vstoupila do mého domova
změnil se v útočistě
Když tě vidím, vím, kudy jít
Naše cesta bude teď procházkou
Jak ti říct
že od chvíle, kdy tě mé oči uzřely, má lásko
toulám se po cestách lásky
ztracený ve tvých myšlenkách
Ach, nepříteli
Jsi můj nepřítel
Nechalas mi bezesné noci
Jsi můj nepřítel
Nechalas mi bezesné noci
Jsi můj nepřítel
SKLAD DŮKAZNÍHO MATERIÁLU
Dalších pět hangárů je plných výbušnin.
Destrukce by neměla být posuzována předměty, ale životy, o které jsme přišli.
Ano, pane.
Přišli jsme o 250 nevinných civilistů.
Vikrame, udělej, co je třeba.
Chci ty parchanty.
- Džai Hind, pane. - Džai Hind.
Tohle je Tara Šettyová, vedoucí protiteroristického z Gudžarátu.
Taro, tohle jsou Kabir a Rana.
A Vikrama už znáte. Řeší tento případ.
Zopakovali model z Gudžarátu.
Očividně. Mudžahedíni se už přihlásili k odpovědnosti.
Všichni ví, že je to přesně jako v Gudžarátu.
Ale bez místní pomoci by to nezvládli.
Toho jsme si vědomi, Šettyová. Máte něco nového?
Když všechno víte, proč jste ignorovali naše informace?
Jaké informace?
- Ty informace se týkaly Dne republiky. - Moc se omlouvám.
Mudžahedíni nefungují podle vašeho harmonogramu a očekávání.
Řekli jsme jasně, že Dillí může být po Ahmadábádu další cíl.
Které oddělení jste informovali? Mohli nás varovat přímo, pane.
Protokol, Vikrame.
- Vezmi si protokol a... - Vikrame.
To stačí, Taro.
Teď není čas se hádat, ale začít jednat.
- Ano, pane. - Naprosto souhlasím, pane.
Já a můj tým na této kauze neúnavně pracujeme.
Prohledali jsme téměř polovinu ulic v Indii. Chci ty parchanty dostat.
Protiteroristické z Gudžarátu se podělí o informace.
Ale potřebuji plnou součinnost.
Zejména od Vikrama.
Nemyslím si, že by to byl pro Vikrama problém.
Že, Vikrame?
Jistě, pane.
- Madam. - Díky.
- Kabir, že? - Ano, madam.
Jak dlouho jste ve Vikramově týmu?
Skoro tři roky.
Jasně. Takže to, co jsem o vás slyšela, je pravda.
Doufám, že jste slyšela jen dobré.
Promiňte, že vás zklamu, ale ne.
Slyšela jsem, že jste šílenec a nedodržujete protokol.
Že jste horká hlava. Ale co se dá dělat?
S takovými nadřízenými byste byl vyškolen stejně.
Samozřejmě, Šettyová.
Vypracovala ses díky dodržování protokolu.
Ovládej se, člověče.
Už nejsme ti mladí a neklidní z Akademie.
Mladí a neklidní.
Slyšel jsem, že píšete knihu o svých zážitcích.
Ano. Kdo vám to řekl?
Vikram. Často o vás mluví.
Skvělé. Doufám, že o mně říká taky něco hezkého.
Promiňte, že vás zklamu, ale ne.
- Jak se má Šruti? - Prima.
Kolik je teď Ájušovi?
Za pár dní mu bude deset.
- Páni! - Kdy se budeš vdávat, Šettyová?
Jsem svobodná a šťastná.
Je dobře, že ses nevdala.
Protože vdát se znamená umět být partnerem.
A ty jsi naprostý sobec.
Pořád ta stejná sobecká Šettyová.
Sobecká? Já?
Mám pro tebe nějaké informace.
Pronajímatel v Ahmadábádu pojal podezření ohledně činnosti svých čtyř nájemníků.
Nejdřív si nebyl jistý,
ale přesně dva dny po výbuchu, když chlapci zmizeli,
se hlásil místní policii.
Po příchodu jsme v jejich pokoji našli stopy látek na výrobu bomb.
Celkově to vypadalo, že zmizeli ve spěchu.
Pak jsme vystopovali všechny hovory v oblasti
a s velkými obtížemi jsme získali toto číslo.
- Manišo, vystopuj tohle číslo. - Ano, pane.
Před několika dny bylo použito na hovor z Dillí do Azamgarhu.
Pak jsme zase ztratili stopu, proto jsme upozornili Dillí.
Než jsme mohli začít jednat, přišly zprávy o výbuchu.
Jediné, co máme, je tohle číslo.
A portrét vytvořený s pomocí domácího.
Není to ten samý chlap.
Pawane, zobraz tu skicu, co máme.
Pronajímatel říkal, že se s těmi kluky setkával nějaký muž.
Možná je to on.
Kdo je to?
Pane, jsem z banky HCFL. Jde o vaši žádost o půjčku.
- Zdravím, bratře. - Zdravím.
Gratuluju.
- Zdravím. - Zdravím, bratře.
- Zdravím. - Gratuluju vám všem.
Pan Rafíg je velmi potěšen úspěchem mise.
Lidé posílají požehnání.
- Kde je Šadab? - Má horečku. Odpočívá vzadu.
Šadabe.
Bratře.
Jediné, co máme, je tohle číslo. A portrét vytvořený s pomocí domácího.
Není to ten samý chlap.
Jen klid.
Není moc vysoká.
Příště ti vezmu léky.
- Gratuluji, bratře Zarare. - Já tobě taky.
Byl jsi požehnaný Jeho milostí ve velmi mladém věku.
Pokračuj takto dál.
Chybí mi domov, bratře Zarare.
Můžeš plakat.
Pláč odlehčuje břemeno.
Ale pokud chceš dosáhnout cíle,
musíš se nad své emoce povznést, Šadabe.
Ano, bratře.
Uvidíme se později. Opatruj se.
Abbási.
Ano, bratře.
- Postarej se o Šadaba. - Jistě, bratře.
Vezmi mu občanku a mobil a schovej je u sebe.
Ano, bratře.
V slabé chvilce dělají lidi chyby a každý za to musí platit.
Policie Dillí.
Kupoval tu někdo za posledních dvanáct dní hřebíky nebo ložiska ve velkém?
- Ne, pane, nikdo. - Ukažte nám účtenky.
Jistě.
Dobře, to bychom měli. Ukažte mi záběry z kamer.
- Pane, nefunguje to. - Cože? Nefunguje to?
Proč to tu tedy je? Jen na oko?
Zbavte se toho.
Idiote.
Funguje to?
Ano.
Přetočte to dopředu. Rychleji.
Dobře, nechte to být. Je někde v okolí další velké železářství?
Ano, dvě ulice odtud.
- Tudy? - Ano, pane. Můžete se zeptat jich.
- Byl to on? - Ano, pane, to je on.
Zrovna předevčírem si odnesl hodně věcí.
To je Abdul. Nakoupil hodně materiálu v různých obchodech.
Na Lodhi Road má na oko cukrářství.
Měli bychom ho vzít k výslechu.
Najděte toho mizeru.
To je on.
ÚKRYT PRO AGENTY
Nenechali nás obdělávat pole a nezaplatili nám.
Musel jsem utéct z vesnice. Nejprve do Ahmadábádu, pak do Dillí.
- Kde ses to naučil? - V Dillí, pane.
- Od koho? - Tohle je můj mentor.
- Kdes koupil ingredience? - U Sandžíta.
A cos koupil?
Mléčnou sušinu, pistácie, sušené ovoce, muškátový oříšek.
Kreténe.
Koupil jsi ingredience na výrobu sladkostí v železářství?
Už půl hodiny plácáš nesmysly. Hraješ tu komedii?
Už ses rozmluvil? Teď mi jasně odpověz.
Jednou jsem ukradl buvola.
- Už jsem se k tomu přiznal. - Buvola?
Ty zkurv...
Koupil jsi materiál na výrobu bomby?
Bomby? Jaké?
Té, na kterou jsi koupil hřebíky a ložiska.
Hřebíky a ložiska?
Ven s tím, brácho. Chceš kvůli tomu umřít?
Koupil jsi to, nebo ne? Mluv.
- Ano. - Proč?
- Pro Khana. - Kdo je Khan?
Majitel Názových sladkostí.
Názovy sladkosti?
Ano. Tam pracuji. Říkal, že mu opravují dům.
Dal mi seznam materiálu, tak jsem to koupil.
To je vše, co vím.
- Džai Hind, pane. - Džai Hind.
Máme zásadní informace.
Musíme se sejít.
Už takhle jdu pozdě. Nikdy se o něj nestaráš.
Nafukuješ se jako páv.
A mozek máš odpovídající.
Co mám dělat, když se rozbije?
Co tím myslíš? Jsi syn mechanika.
Jak to vypadá, tlačit skútr v naší čtvrti?
Ten skútr funguje jen tátovi.
Proč se na něm nenaučíš jezdit sama? Pořád jen Moine, Moine.
Vezmu si tě jako věno, ty můj páve.
Nehrab mi do vlasů, mám tady nějakou pověst.
Jen tlač dál.
- Pověst... - Moine, co se stalo?
Zase se to rozbilo.
Sedni si. Roztlačím tě.
No tak.
Já si sednu.
- Páv ti odletěl! Promiň! - Moine!
Ta zářivka už nebude potřeba.
Už tu dlouho nezůstanu.
Ty odjíždíš?
Kvůli tomu, co jsem dnes ráno řekla?
- Nemyslela jsem to tak. - Ne, to vůbec ne.
Už jsem tu dokončil práci.
A nemám důvod zůstat.
Takže...
Kdy tě zase uvidíme?
Kdykoli král zavolá, výrobce parfémů mu bude k službám.
Páni, to se ti musí nechat, Kabire.
Znáš nejlepší restaurace v Dillí.
Především proto jsem tě chtěl v týmu.
- Kvůli tomuhle? - Ne kvůli restauraci.
Potřeboval jsem kluka, co zná Dillí jako svoje boty.
Možná ne celé Dillí,
ale tady to znám díky Rašmi.
Byla velká gurmánka.
Tohle byla její oblíbená restaurace.
Máma vždycky říkala o tátovi:
Na ty, kteří nás opustí brzy,
je nejtěžší zapomenout.
Jakmile tahle mise skončí, nařídím ti dovolenou.
Dva dny volna na uzdravení takových ran nestačí.
Ne, pane.
Práce je jediné místo, kde mě nepronásledují vzpomínky.
Jak to vypadá s Šettyovou?
Je to ďábel. A pořádný.
Ale zatraceně dobrá důstojnice. Vždycky má výsledky.
Byla se mnou v ročníku. Byli jsme tři.
Já, Šettyová a Džagtap.
- A kde je Džagtap? - Pracuje v analytickém.
- Tady v Dillí? - Ne.
- Tak kde? - Nemůžu ti to říct. Protokol.
Pane.
- Džai Hind, pane. - Džai Hind. Sedněte si.
- Kde je jídlo, chlapi? - Čekali jsme na vás.
No tak.
Co? Poldové nemají hlad?
Ať už jsme v uniformě nebo ne, lidi poldy poznají.
Dnes jsme zadrželi cukráře.
Na základě jeho informací se zdá,
že pan Khan je zapojen do výbuchu.
Pan Khan? Kdo je pan Khan?
Majitel Názových sladkostí.
Názových sladkostí?
Nemusí to být plánovač těch výbuchů,
ale rozhodně je do toho zapletený.
Ale je to náboženský vůdce. A taky má politické styky.
Jde o zákony. Nemůžu riskovat.
Celý svět si teď na policii v Dillí ukazuje prstem.
Musíme se bránit.
To je pro nás důležité vodítko.
Peníze taky musí plynout z jeho obchodu.
Je to zástěrka pro praní špinavých peněz.
Když nebudeme rychle jednat, mohli by zmizet.
Nemůžeme nikoho zatknout na základě podezření a teorie, Kabire.
Omlouvám se.
- Každopádně díky za večeři. - Rádo se stalo.
Zatím.
- Ano, pane. - Pane. -Ano, pane.
Vy si trochu odpočiňte.
- Ano, pane. - Ano, pane.
- Dobrou noc, pane. - Sbohem.
- Džai Hind, pane. - Sbohem.
Kabire.
Když jsem byl v tvém věku,
neuposlechl jsem nadřízeného a zatkl podezřelého.
Pak jsem se jen omluvil.
To můžeš taky. O zbytek se postaráme.
Že jo, Vikrame?
Že jo, Kabire?
Ano, pane.
Když už jsme u toho, zvu vás na Mišrův betel.
Budou mít otevřeno?
My to otevřeme. Jsme policie Dillí.
DILLÍ - HRANICE
DILLÍ - NOIDA
- Zdravím, pane Rafígu. - Zdravím.
Gratuluju k úspěšné misi.
- Lidé z celého světa nám blahopřejí. - Děkuji, šéfe.
Studenti jsou už unavení.
Chtějí pauzu.
Po tak těžké zkoušce si pauzu zaslouží.
Dostaneš ty peníze.
- Šéfe, kdy pojedeme do Íránu? - Až nastane správný čas.
- Sbohem. - Sbohem.
Vezmete mě do Starého Dillí?
Moine, poslouchej. Podívej se na mě.
Aspoň mě vyslechni.
Podívej se na mě.
No tak. Kvůli tobě jsem prohrál.
Najdi si chlapa, vdej se a odejdi.
V den, kdy odejdu, budeš nejvíc brečet ty.
- Vážně? No tak. - Chápeš?
Říkal jsem ti, nehrab mi do vlasů.
- Netrápíš toho chudáka až moc? - Chudáka?
Buď s ním 21 let, pak si promluvíme.
Je to dost ďábel.
- Trápit ho mám v popisu práce. - Samozřejmě.
Moin mi vlastně připomíná Sikka.
- Kdo je Sikku? - Můj mladší bratr.
Aha. Kde je?
Pořád cestuje za prací.
Jako já.
Takže jste rodina nomádů.
A co tvoje máma a táta?
Oba zemřeli při nehodě, když jsem byl mladý.
Jak?
Haidere?
Řeknu ti to někdy jindy.
- Moje žádost o Hadždž byla přijata? - Ano.
Ale já nikdy žádost nepodal.
Podívejte se na tento formulář.
Je jméno správně?
- Ano. - A to číslo?
- Teď už máme jen toto číslo. - Dejte ho sledovat.
- Tohle je Šadabovo číslo. - Ano.
On to zarezervoval, teto.
- Šadab? - Ano.
- Džamilo, slyšela jsi to? - Šadab nás chce poslat na Hadždž.
Švagrová, to je Šadabova fotka?
Ano.
Tetičko, můžu dostat sklenici vody?
Ano, samozřejmě.
- Pojď, Džamilo. - Ano, mami.
Už jsou to dva měsíce
a ten idiot nám ani jednou nezavolal.
Zajímalo by mě, do čeho je zapletený.
Člověk nejede na Hadždž s vypůjčenými, ukradenými nebo nelegálními penězi.
A nevíme ani, jak si Šadab vydělával.
Takže nikam nejedeme.
Ale poslouchej...
Děkuji.
Džai Hind, pane. Potvrzuji. Je to Šadab.
Číslo a popis, co jste poslali, jsou shodné.
Posílám fotku k potvrzení.
- Džai Hind, pane. - Džai Hind.
Máme Khana na dohled v amfiteátru v Pitampuře.
V amfiteátru? Co tam Khan dělá?
Zdá se, že na někoho čeká.
Tak taky čekejte. Uvidíte, co se stane.
Dobře. Zatkneme ho při první příležitosti.
Dobře. Ať je to nenápadné.
Ať to nezjistí dav.
Ano, pane. Džai Hind.
Sleduj toho kluka. Nenech ho utéct. Já obstarám Khana.
Jedeme.
- Zdravím, pane Khane. - Zd...
Jedete někam? Odvezu vás.
Promiňte, ale nepoznal jsem vás.
To proto, že dnes nejsem v uniformě.
Kabir Malik. Policie Dillí.
Půjdeme, pane Khane?
Pan Khan chce, aby šel Daniš domů.
- Proč? Co se stalo? - Něco se děje doma.
Nepovolujeme vyzvedávání dětí bez žádosti.
Škola má určitá pravidla.
Madam, policie Dillí. Postaráme se o to.
Jdeme.
Ahoj, Daniši.
Jsme přátelé tvého dědečka. Vezmeme tě za ním. Ano?
MECHANICI MÍRU
Sedni si dovnitř. Podívám se na to.
Sikku?
- Můj kluk. - Bratře!
- Chyběl jsi mi. - Ty mně taky.
Prostředky na dovolenou.
Mluvil jsem s Rafígem.
- Říkal, že ředitel je velmi spokojený. - Páni.
Brzy budeme povoláni.
Dovol mi políbit ti ruku, veliteli Zarare
Sikku.
Zítra odjíždíme.
Ale řekni mi,
mluvil jsi s mámou nebo tátou?
To nevadí. Máš hlad?
- Strašný. - Co birjání?
- Ty jsi vařil? - Samozřejmě.
Pojď.
Dědo!
Copak?
- Co je to za vtip? - Danishovu školu jsme měli po cestě.
Říkali jsme si, že ho vyzvedneme, když máme sraz s vámi.
Prosím, sedněte si.
Dědo, pojedeš s námi do Kutub Minár?
Ano.
Danishi, pojď sem, synku.
Musíme si s dědou promluvit o něčem důležitém. Nevadí?
- Hm. - Dobře. Díky.
Danishi, víš, co se v Dillí před pár dny stalo?
- Pane zástupce komisaře... - Ano, viděl jsem to ve zprávách.
- Byl to bombový výbuch. - Skvělé. Chytrý kluk.
Jsme policie Dillí.
Snažíme se chytit ty padouchy, co to udělali.
A kvůli tomu
potřebujeme pomoc tvého dědy.
Samozřejmě. Děda pomáhá všem.
Dědo, pomůžete policii?
Co je to za lidi?
To dítě se ptá správně, pane Khane.
Daniši,
dojdi mi do auta pro brýle.
- Ano, dědo. - Jdi, synku.
To, co děláte, je zlé.
Nechte si ty řeči pro ty, kterým vymýváte mozky.
Co je to za lidi?
Chodil do obchodu pro zásilky.
- Jméno? - Možná Šadab.
- Nemůžu si být jistý. - Co to bylo za zásilku?
Jste hluchý?
Dvě stě tisíc rupií ta první.
- A ta druhá... - Hřebíky a kuličková ložiska.
A ten druhý chlap?
Nikdy jsem toho druhého nepotkal.
Moje role byla
- doručit peníze. - Jako dnes?
Přísahám, že jsem nevěděl, že to povede k takovému teroru...
Říkali, že tohle je naposled.
Už nikdy nebudou...
- Co to bylo za částku? - Pět set tisíc
Kdo vás kontaktoval a jak?
Nevím. Volali z různých čísel.
Jsou to peníze na útěk, nebo na další útok?
Vy jste policie. Vy to máte zjistit.
My jsme věřící.
- Jsme teď kvůli vám pro smích. - Držte hubu!
Přivezli jsme vás sem, abyste se výsměchu vyhnul.
Jinak bychom vás obvinili podle odstavce 123A a 153A
a pověsili vás na stanici za nohy.
Chceme po vás dva dny, pane Khane.
Musíme si důkladně promluvit.
Někdo odveze dítě domů.
- To je vtip. - Přísahám, strýčku.
S jedním pantoflem v ruce a druhým na noze,
- tak nás honila. - Jo..
Od té doby je v naší čtvrti známá jako „Kulhavá dáma“.
- Tetičko. - Ano?
Jestli nás budeš takhle krmit, nebudeme moct zítra odjet.
Tak nejezděte, bratře Haidere.
Jaké máte plány do budoucna?
Na téhle cestě máme poslední úkol.
Pak, dá-li Bůh,
začnu podnikat v Íránu a usadím se tam.
Co to je za nesmysly? A co svatba?
Když jsme byli ve tvém věku,
Nafíse už byly čtyři. Není to tak?
Podnikání nikam neuteče. Ožeň se.
Máš naprostou pravdu, tetičko.
Co budeš dělat v prázdném domě v Íránu? Bratře Haidere, ožeň se. Je čas.
Že, Nafíso?
- Cože? - Manželství.
Ano, nebo ne?
Pokud někoho opravdu miluješ a myslíš to vážně, pak ano.
Ale pokud plánuješ celý život cestovat, pak ne.
Nafíso.
Mýlila ses.
Dole
Mám odhodlání i úmysly.
A pokud na tebe někdo doma čeká,
chce se ti vracet.
Jestli budeš mluvit v hádankách, odcházím.
Nafíso
Miluji tě celým svým srdcem.
Tohle jsem k nikomu předtím necítil.
Budeš se mnou vždy šťastná.
A ať budeš kdekoli, bude to i dům tohoto nomáda.
Vezmeš si mě?
Rozmyslím si to..
- Sakra, asi jdeme pozdě. Ahoj. - Ano, pane.
Aby tě dnes nezmlátili.
- Tati! - Ahoj, šampióne!Ale kde je moje kolo?
Ale kde je moje kolo?
Nejdřív mě obejmi, oslavenče. Všechno nejlepší k narozeninám!
Kolo dorazí zítra, slibuju. Ohnivě červené!
- Slibuješ? - Ano, slibuju.
- Všechno nejlepší. - Díky, strýčku
Ale strýčku, kde mám dárek?
Tvůj dárek...
Kolo, co zítra dostaneš,
- je ode mě. - Hej!
- Tati? - Nesmysl.
- Ahoj. - Díky, Kabire.
- Proč mu děkuješ? - Protože vím,
že ti tu oslavu musel připomenout.
Hodně svého manžela podceňuješ.
Byl jsem včas připravený.
Jdeme pozdě kvůli Kabirovi.
- Vážně? - Není to tak, Kabire?
- Kvůli mně? - Nevšímej si ho. Znám ho dobře.
- Dej si dort. - Díky.
- Už jsi rozkrájel dort? - Samozřejmě.
- Dort se rozkrájel a už není. - Cože?
Zbyly jen dva kousky. Tady je jeden.
- Kde je ten druhý? - Ten druhý je tady.
Promiň, snědla jsem ti dort.
Neřekl jsi mi, že je Tara v Dillí.
Volala, tak jsem ji pozvala.
Když už jsi tady, zůstaň, prosím, na večeři.
Jsi tak zdvořilý.
Jídlo je otrávené?
Nepozval jsi mě.
Ale zaskočila jsem, protože má Ájuš narozeniny. Už půjdu.
Počkej, Šettyová. Kam jdeš?
- Zů-Za přítelem. - Máš přítele? Chudák chlap.
Zůstaň na večeři.
Tentokrát ne, Šruti. Mám schůzku.
- Všechno nejlepší, Ájuši. - Díky.
Na, něco tu zbylo. Sněz to.
To je divná ženská.
- Opravdu divná. - Madam, rodinnou fotku, prosím.
Ano, samozřejmě. Rodinnou fotku.
Dobře. Tak pojďte.
Kam jdeš?
Neslyšel jsi ? Rodinná fotka. No tak.
No tak, strýčku.
Pojď.
„To, co hledáš, hledá tebe.“ Co to znamená?
Znamená to... Na co potřebuješ chápat význam, Mohsine?
Zapomeň na to.
- Mohsine, přines svíčky. - Ty sis je nechal. Přines je sám.
- No tak. - V pohodě, brácho.
Podívej se do té skříňky. No tak. Mrkni tam.
Zajímalo by mě, kdy to zas pustí.
Jen jsem si nechal svíčku,
nevím, proč bych je měl nosit já.
Pořád někde nechává věci a pak chce po nás, ať je najdeme.
Nechte toho, kluci.
Prostě nejde elektřina.
Našel jsi je?
Říkal jsem, že sis je nechal.
Tahle je poslední.
Čti si dál.
- Haló? - Ahoj, mami.
Šadab?
- Ano, mami. - Jamilo. Pojď honem. To je Šadabe.
Haló, Šadabe? Kde jsi?
Mami, mluvte jedna po druhé, prosím.
Jak se máš, synu? Kdy se vrátíš domů?
Jsem v pořádku, mami.
Vrátím se brzy.
Pandeyi, upozorněte Vikrama.
Našli jsme ty kluky.
Překlad titulků: Klára Lancová
Kreativní dohled Kristýna