ÉN FEIL TELEFON
Hva ser du på?
Ingenting. Bare på været som endrer seg.
Vinteren kommer.
Å, vinteren i Delhi.
Deilig mat, varme klær, tåke om morgenen.
Du glemmer smogen, forurensningen og trafikkulykkene.
Du kan like forandring, uansett om det er været eller folk.
Det gjør livet mer interessant. Virker lengre da.
- Særlig når du vet... - Ti stille, Ashu.
Det er greit å snakke om det.
Jeg synes ikke det.
Vi burde høre med en annen lege.
Livet er kort, ok?
Syk eller ikke,
"livet burde være stort, ikke langt, min venn."
- Jeg hater den filmen. - Nei da.
Har du lagt merke til at du aldri hører på meg?
Jeg er jo ektemannen din.
Jeg kjenner deg for godt.
Du har noen problemer.
Å ja? Som hva da?
Du blir fort sint.
- Og? - Når du har det travelt,
bruker du feil par sokker.
Du har på deg feil par sokker.
Jeg savner henne, jeg også.
Selv om vi ikke fikk mye tid sammen,
er minnene vi skapte
nok for resten av livet.
Hun forberedte oss til og med på dette.
Lupus, en sjelden sykdom.
Akkurat som henne.
Sjelden.
Hun var en livlig jente.
Hun visste å nyte livet.
Mamma...
...hvordan klarte du alt etter at pappa døde?
Når ett enkelt slag knuser alt,
hvordan kan man da gå videre?
Ved å plukke opp bitene, en etter en.
Og jeg hadde deg.
Hør her.
Selv når du bare har én redningsbøye,
så klamrer du deg fast,
og møter tappert stormene
som vi kaller livet.
Å, min kjære, hjertet mitt synger
Du er penere enn månen
Å, min kjære, den friske vinden
lengter etter å berøre dine vakre lokker
Hvordan skal jeg si det?
Fra det øyeblikket jeg så deg, min kjære
Har jeg vandret på kjærlighetsstien
Tapt i dine tanker
Å, fiende, fiende
Du er min fiende
Jeg får ikke sove på grunn av deg
Du er min fiende
Hvordan kan jeg klage når du er mitt alt?
Mitt hjerte er ditt nå
Helt siden du kom inn i livet mitt
ble livet mitt om til himmelen
Jeg finner veien når jeg ser deg
Denne reisen blir enkel for oss nå
Hvordan skal jeg si det?
Fra det øyeblikket jeg så deg, min kjære
Har jeg vandret på kjærlighetsstien
Tapt i dine tanker
Å, fiende, fiende
Du er min fiende
Jeg får ikke sove på grunn av deg
Du er min fiende
Jeg får ikke sove på grunn av deg
Du er min fiende
BEVISLAGER
Ytterligere fem hangarer er fylt med sprengningsmaterialer.
Ødeleggelsen skal ikke vurderes etter gjenstander, men tapte liv.
Ja, sir.
Vi har mistet 250 uskyldige sivile.
Vikram, gjør det som trengs.
Jeg vil ta de jævlene.
- Jai Hind, sir. - Jai Hind.
Tara Shetty, sjef i Gujarat PTS.
Og Tara, møt Kabir, Rana.
Du kjenner allerede Vikram. De behandler denne saken.
Sir, de gjentok Gujarat-modulen.
Åpenbart. IM har allerede tatt ansvar.
Alle vet at det er likt som Gujarat.
Jobben ville ikke ha skjedd uten lokal hjelp.
Vi er klar over det, Shetty. Hva er nytt?
Hvorfor brukte dere ikke informasjonen vår?
Hvilken informasjon?
- Det var for republikkdagen. - Jeg beklager.
IM tar ikke hensyn til din timeplan eller forventning.
Sir, vi gjorde det svært tydelig at Delhi kunne bli målet etter Ahmedabad.
Hvilken avdeling informerte du? De kunne ha advart oss direkte, sir.
Protokoll, Vikram.
- Ta protokollen din og... - Vikram.
Det er nok, Tara.
Dette er ikke tiden for å krangle, men å ta grep.
- Ja, sir. - Jeg er helt enig, sir.
Vi har jobbet utrettelig med denne saken.
Vi søkte nesten halvparten av Indias gater. Jeg vil ta disse jævlene.
Og Gujarat PTS er her for å dele informasjon.
Men, sir, dere må samarbeide.
Særlig Vikram.
Jeg tror ikke Vikram vil ha et problem med det.
Eller hva?
Ja vel, sir.
- Ma'am. - Takk.
- Kabir, ikke sant? - Ja, ma'am.
Hvor lenge har du vært på Vikrams team?
Nesten tre år, ma'am.
Greit. Så det jeg har hørt om deg, er sant.
Jeg håper du har hørt fine ting.
Beklager å måtte skuffe deg, men nei.
Du er visst en galning som ikke følger protokollen.
Du er hissig. Men hva kan du gjøre?
Med slike overordnede ble du lært opp på samme måte.
Selvfølgelig, Shetty.
Akkurat som at du klatret til topps ved å følge protokollen.
Kontroller temperamentet ditt, mann.
Vi er ikke lenger ferskinger fra akademiet.
Ferskinger.
Jeg hører du skriver en bok om erfaringene dine.
Ja. Hvem sa det til deg?
Vikram. Han snakker ofte om deg.
Flott. Jeg håper han sier noen fine ting om meg også.
Beklager å skuffe deg, ma'am, men nei.
- Står til med Shruti? - Førsteklasses.
Hvor gammel er Ayush nå?
Han fyller ti om noen dager.
- Jøss! - Når skal du gifte deg, Shetty?
Jeg er singel og lykkelig.
Det er bra at du ikke har giftet deg.
For å kunne bli gift, må du være en god partner.
Og du er selvopptatt.
Samme gamle selvopptatte Shetty.
Selvopptatt? Jeg?
Jeg har informasjon til deg.
En huseier i Ahmedabad ble mistenksom på sine fire leietakere.
Han var ikke sikker først,
men nøyaktig to dager etter eksplosjonen, da guttene forsvant,
meldte han ifra til det lokale politiet.
Da vi dro dit, fant vi spor av bombematerialer på rommet.
Det virker som at de dro i all hast.
Så sporet vi alle anropene i området,
og fant dette nummeret med store vanskeligheter.
- Manisha, spor dette nummeret. - Ja, sir.
For noen dager siden ble det brukt til å ringe Azamgarh fra Delhi igjen.
Vi mistet sporet igjen. Derfor setter vi Delhi i beredskap.
Før vi kunne gjøre noe, kom nyheten om eksplosjonen.
Det vi har nå, er dette nummeret.
Og skissen huseieren hjalp oss lage.
Det er ikke samme fyren.
Pawan, ta opp skissen vår.
Huseieren sa at noen pleide å dukke opp for å møte guttene.
Kanskje det er ham.
Hvem er det?
Sir, jeg er fra HCFL bank. Det gjelder lånesøknaden din.
- Vær hilset. - Vær hilset.
Gratulerer.
- Vær hilset. - Vær hilset.
- Gratulerer alle sammen.
Rafeeq er veldig fornøyd med oppdragets suksess.
Folk sender sine velsignelser.
- Hvor er Shadab? - Han har feber. Han hviler inne.
Shadab.
Bror.
Det vi har nå, er dette nummeret. Og skissen huseieren hjalp oss lage.
Det er ikke samme fyren.
Rolig.
Den er ikke for høy.
Tar med medisiner neste gang.
- Gratulerer, Zarar. - Likeså.
Du har blitt velsignet med hans nåde i ung alder.
Fortsett slik fremover.
Jeg... Jeg har hjemlengsel, Zarar.
Du kan gråte.
Å gråte letter byrden.
Men hvis du ønsker å nå målet ditt,
må du heve deg over følelsene dine.
Ja, bror.
Ses senere. Ha det fint.
Abbas.
Ja.
- Ta vare på Shadab. - Ja vel.
Ta ID-en og mobilen hans, og pass på det.
Ja.
Folk gjør feil i svake øyeblikk, og da må alle betale prisen.
Delhi-politiet.
I løpet av de siste 10-12 dagene, har noen kjøpt spiker, kulelager i store mengder?
- Nei, sir, ingen. - Vis oss kvitteringene.
Ja vel.
Ok, det er gjort. Vis meg overvåkingsopptakene.
- Sir, de fungerer ikke. - Hva? Fungerer ikke?
Hvorfor er de her da? Som pynt?
Bli kvitt det.
Idiot.
Fungerer det?
Ja, det gjør det.
Spol fremover. Øk hastigheten.
Ok, stans. Si meg, er det en annen stor jernvarebutikk her?
Ja, to gater unna.
- Denne veien? - Ja, sir. Hør med dem.
- Var det ham? - Ja, sir, det er ham.
Han tok mange ting for to dager siden.
Dette er Abdul. Han kjøpte maskinvare i store mengder fra ulike butikker.
Han bor i Lodhi Road som konditor.
Vi burde avhøre ham, sir.
Hent den skurken.
Sir, det er ham.
SPESIALENHETENS SKJULESTED
De lar oss ikke jobbe og betaler oss ikke.
Jeg måtte rømme fra landsbyen. Først Ahmedabad, så Delhi.
- Hvor lærte du deg dette? - I Delhi, sir.
- Av hvem? - Han er min mentor.
- Hvor kjøpte du materialene? - Sangeetas.
Og hva kjøpte du?
Melkeprodukter, pistasj, tørket frukt, muskatnøtt.
Drittsekk.
Handlet du i jernvarebutikken for å lage søtsaker?
Du har gått rundt grøten i en halvtime. Er dette en komedie?
Har du varmet opp? Svar tydelig.
Sir, jeg stjal en bøffel en gang.
- Jeg har allerede tilstått det. - Bøffel?
Din jæ...
Kjøpte du bombematerialer?
Bombe? Hvilken bombe?
Bomben du kjøpte spiker og kulelager til.
Spiker og kulelager?
Ut med det. Vil du virkelig dø for det?
Kjøpte du det eller ikke? Ut med det.
- Ja. - Hvorfor kjøpte du det?
- Til Khan. - Hvem er Khan?
Eier av Naaz søtsaker, sir.
Naaz søtsaker?
Ja, sir. Der jeg jobber. Han sa det pågår reparasjoner i huset hans.
Han ga meg en liste, og jeg kjøpte det.
Det er alt jeg vet.
- Jai Hind, sir. - Jai Hind.
Vi har viktig informasjon.
Vi må møtes.
Jeg er sent ute. Du følger aldri med.
Du er som en påfugl.
Du har hjernen til en også.
Hva kan jeg gjøre om scooteren bryter sammen?
Hva mener du? Du er sønn av en mekaniker.
Ser det bra ut når du drar scooteren gjennom nabolaget?
Bare pappa fikk den til å funke.
Lær å kjøre den selv, da vel? Det er alltid Moin, Moin.
Du blir en del av medgiften min, kjære påfugl.
Ikke rot til håret mitt. Jeg har et rykte i nabolaget.
Bare dytt den.
- Rykte... - Moin, hva skjedde?
Den brøt sammen igjen.
Sitt. Jeg dytter den.
Gå.
Jeg setter meg.
- Påfuglen din har fløyet! Beklager! - Moin!
Det er ikke behov for lysrøret.
Jeg blir bare i noen dager til.
Drar du?
Er det på grunn av det jeg sa i morges?
- Jeg mente det ikke sånn. - Nei, ikke i det hele tatt.
Jobben min her er gjort.
Jeg har ingen grunn til å bli.
Så...
Når får jeg se deg igjen?
Hver gang kongen kaller, vil parfymemakeren stå til tjeneste.
Jøss, det må jeg si, Kabir.
Du vet om de beste stedene i Delhi.
Derfor ville jeg ha deg på teamet mitt.
- Dette? - Ikke restauranten.
Jeg trengte en fyr som kjente Delhi ut og inn.
Sir, kanskje ikke hele Delhi,
men jeg kjenner stedet på grunn av Rashmi.
Du vet hvor mye hun elsket mat.
Dette var favorittrestauranten hennes.
Mamma sa alltid dette om faren min:
"De som forlater oss tidlig,
er de vanskeligste å glemme."
Når oppdraget er over, beordrer jeg deg til å ta en pause.
To dager fri fra jobb er ikke nok til å lege slike sår.
Nei, sir.
Jobben er det eneste stedet hvor minner ikke hjemsøker meg.
Hva er greien med Shetty?
Hun er en djevel. En stor en.
Men en god betjent. Hun får alltid resultater.
Hun var i min gruppe. Vi var tre.
Jeg, Shetty og Jagtap.
- Og hvor er Jagtap? - Han er i R & AW.
- Her i Delhi? - Nei.
- Hvor da? - Kan ikke si det. Protokoll.
Han er her.
- Jai Hind, sir. - Jai Hind. Sitt.
- Hvor er maten, gutter? - Sir, vi ventet på deg.
Kom igjen nå.
Hva er det? Blir ikke politiet sultne?
- Beklager, sir. - Spis. Nyt maten deres.
Om vi er i uniform eller ikke, kan folk se om en er politi.
Vi arresterte en konditor i dag.
Basert på ledetrådene virker det som
Khan er involvert i eksplosjonen.
Khan? Hvem er Khan?
Eieren av Naaz søtsaker.
Eieren av Naaz søtsaker?
Han er nok ikke hjernen bak disse eksplosjonene,
men han er definitivt involvert.
Han skaffet sprengningsmaterialet.
Men Khan er en religiøs leder. Og han har et godt politisk nettverk.
Dette kan være en juridisk situasjon. Jeg kan ikke ta sjansen.
Akkurat nå ser hele verden på Delhi-politiet.
Vi må slå tilbake.
Dette er en viktig ledetråd.
Pengene må stamme fra butikken hans også.
Et skalkeskjul for hvitvasking.
Gjør vi ikke noe snart, kan de forsvinne.
Vi kan ikke arrestere noen basert på mistanke og teori, Kabir.
Beklager.
- Uansett, takk for middagen. - Vær så god.
Vi ses.
- Sir. - Ja, sir.
Hvil dere litt.
- Ja, sir. - Ja, sir.
- God natt, sir. - Ha det.
- Jai Hind, sir. - Jai Hind.
Kabir.
Da jeg var på din alder,
var jeg ulydig mot en overordnet og arresterte en mistenkt.
Senere ba jeg om unnskyldning.
Det kan du også. Vi tar hånd om resten.
Ikke sant, Vikram?
Ikke sant, Kabir?
Ja vel, sir.
Apropos dette, la meg kjøpe Mishras paan.
Er det åpent nå?
Vi åpner den, sir. Vi er Delhi-politiet.
DELHI - GRENSEN TIL UTTAR PRADESH
- Vær hilset, Rafeeq. - Vær hilset.
Gratulerer med det vellykkede oppdraget.
- Folk verden over gratulerer oss. - Takk, sjef.
Studentene er slitne nå.
De vil ha en pause.
Etter en tøff eksamen som denne fortjener de en pause.
Du får pengene.
- Sjef, når drar vi til Iran? - Når tiden er inne.
- Ha det. - Ha det.
Kjører du meg til Old Delhi?
Moin, hør her. Se på meg.
Hør hva jeg har å si.
Se på meg.
Kom igjen. Du fikk meg til å tape.
Finn deg en mann, gift deg og dra.
Den dagen jeg drar, vil du gråte mest.
- Jaså? Kom igjen. - Skjønner du?
Ikke rot til håret mitt.
- Plager du ikke den stakkaren for mye? - Stakkar?
Tilbring 21 år med ham, så kan vi snakke.
Han er en plageånd.
- Det er jobben min å plage ham. - Selvfølgelig.
Faktisk så minner Moin meg om Sikku.
- Hvem er Sikku? - Min yngre bror.
Jeg skjønner. Hvor er han?
Han reiser med jobben hele tiden.
Som meg.
Så dere er en nomadefamilie.
Hva med foreldrene dine?
De gikk begge bort i en ulykke da jeg var liten.
Hvordan?
Haider?
Sier det en annen gang.
AZAMGARH (UTTAR PRADESH)
- Ble Hajj-søknaden min akseptert? - Ja.
Men jeg sendte aldri inn en søknad.
Ta en titt på dette skjemaet.
Er navnet riktig?
- Ja. - Og nummeret?
- Vi har dette nummeret. - Spor det.
- Det er Shadabs nummer. - Ja.
Det var han som bestilte det for deg.
- Gjorde Shadab det? - Ja.
Jamila, hørte du det? Shadab vil sende oss på Hajj.
Er det et bilde av Shadab?
Ja.
Kan jeg få et glass vann?
Ja, selvfølgelig.
- Kom igjen, Jamila. - Ja, mamma.
Sir, det har gått to måneder,
og den idioten har ikke ringt oss én gang.
Jeg lurer på hva slags tull han er involvert i.
Man drar ikke på Hajj med lånte, stjålne eller ulovlige penger.
Vi vet ikke hvordan Shadab fikk tak i disse pengene.
Så vi drar ingen steder.
Men hør her...
Takk.
Jai Hind, sir. Det stemmer. Det er Shadab.
Nummeret og beskrivelsen du sendte, samsvarer.
Jeg sender et bilde for bekreftelse.
- Jai Hind, sir. - Jai Hind.
Khan er i sikte, sir, på et amfiteater i Pitampura.
Amfiteater? Hva gjør Khan der?
Han ser ut til å vente på noen.
Da venter du også. Se hva som skjer.
Ok. Vi pågriper ham ved første mulighet.
Flott. Sørg for en diskret pågripelse.
Ikke la folkemengdene se det.
Greit, sir. Jai Hind.
Følg den gutten. Ikke la ham slippe unna. Jeg henter Khan.
Vi drar.
- Vær hilset, Khan. - Vær...
Skal du noe sted? Jeg kjører deg.
Beklager, men jeg kjente deg ikke igjen.
Det er fordi jeg ikke er i uniform i dag.
Kabir Malik. Delhi-politiet.
Skal vi, Khan?
Khan ringte hjem til Danish.
- Hvorfor? Hva skjedde? - Noen dukket opp hjemme.
Hør her, vi lar ingen ta barna med ut uten en søknad.
Skolen har noen regler.
Ma'am, Delhi-politiet. Vi tar oss av det.
Vi drar.
Hallo, Danish.
Vi er venner av bestefaren din. Vi tar deg med til ham.
FREDSMEKANIKERE
Sett deg inn. Jeg skal sjekke det.
Sikku?
- Gutten min. - Bror!
- Jeg har savnet deg. - Likeså.
Planene til ferien din.
Jeg snakket med Rafeeq.
- Han sa at rektor er veldig fornøyd. - Jøss.
Snart blir vi innkalt.
La meg kysse hendene dine, IM-sjef Zarar.
Sikku.
Vi drar i morgen.
Men si meg,
- hørt noe fra Kanpur? - Nei.
Det er greit. Er du sulten?
- Skrubbsulten. - Biryani?
- Har du laget den? - Selvsagt.
Vi drar.
Bestefar!
Hva?
- Hva slags spøk er dette? - Danishs skole var på veien.
Vi tenkte at siden vi skulle møte deg, kunne vi like godt hente ham.
Sitt, takk.
Bestefar, blir du med oss til Qutb Minar?
Ja.
Danish, kom hit.
Vi må snakke om noe viktig med bestefaren din. Er det ok?
- Ja. - Greit. Takk.
Danish, vet du hva skjedde i Delhi for noen dager siden?
- Politisjef, sir, du... - Ja, jeg så det på nyhetene.
- Det var en bombeeksplosjon. - Bravo. Smart gutt.
Vi er Delhi-politiet.
Vi prøver å fange de slemme gutta som gjorde det.
Og for å gjøre det
trenger vi din bestefars hjelp.
Selvfølgelig. Bestefar hjelper alle.
Bestefar, vil du hjelpe politiet?
Hvem er disse folkene?
Barnet stiller det rette spørsmålet.
Danish...
...hent brillene mine fra bilen.
- Ja, bestefar. - Kom igjen, gutt.
Det dere gjør, er galt.
Spar talen til dem du hjernevasker.
Hvem er disse folkene?
Han kom til butikken for leveringen.
- Navn? - Shadab, kanskje.
- Usikker. - Hva var leveringen?
Er du døv?
To hundre tusen rupier første gangen.
- Og andre gang... - Spiker og kulelager.
Og den andre fyren?
Jeg møtte aldri den andre fyren.
Jobben min var
- å levere penger. - Slik du gjorde i dag?
Jeg sverger, jeg visste ikke at det ville føre til slik terror...
De sa at dette var den siste jobben.
Aldri igjen vil de...
- Hva var beløpet? - Fem hundre tusen.
Hvem tok kontakt med deg og hvordan?
Jeg vet ikke. De ringte fra ulike numre.
Er dette penger til flukten eller til neste angrep?
Dere er politiet. Det må dere finne ut av.
Vi er religiøse.
- Dere har gjort oss til latter. - Hold kjeft!
Vi tok deg med hit for å unngå å gjøre narr av deg.
Ellers kunne vi anklaget deg i henhold til paragrafene 123A og 153A,
og hengt deg opp ned på politistasjonen.
Vi vil ha to dager av din tid, Khan.
Vi må ha en lang prat.
Vi får noen til å kjøre barnet hjem.
- For en vits. - Jeg sverger.
Med én tøffel i hånden og én på foten,
- slik jaget hun oss. - Ja.
Hun har vært kjent som "Haltende kvinne" i nabolaget siden det.
- Tante. - Ja?
Hvis du mater oss slik, klarer vi ikke dra i morgen.
Så ikke dra, Haider.
Hvilke planer har du for fremtiden din?
Kun én siste jobb gjenstår på denne turen.
Så om Gud vil,
starter jeg virksomheten min i Iran og slår meg ned der.
For noe tull. Hva med ekteskapet?
Da vi var på din alder,
var Nafeesa allerede fire år gammel. Stemmer ikke det?
Virksomheten forsvinner ikke. Gift deg.
Du har helt rett, tante.
Hva vil gjøre i et tomt hus i Iran? Haider, gift deg. Det er på tide.
Ikke sant, Nafeesa?
- Hva? - Ekteskap.
Ja eller nei?
Hvis du virkelig elsker noen og har tenkt å følge det, så ja.
Men hvis du planlegger å reise hele livet, så nei.
Nafeesa.
Du tok feil.
Nede.
Jeg har både vilje og intensjon.
Og hvis noen venter på deg hjemme,
vil du få lyst til å komme tilbake.
Jeg går hvis du skal snakke i gåter.
Nafeesa.
Jeg elsker deg med hele mitt hjerte.
Jeg har aldri følt det slik for noen før.
Jeg vil gjøre deg glad.
Og hvor enn du er, vil dette også være nomadens hjem.
Vil du gifte deg med meg?
Jeg skal tenke på det.
- Faen, jeg tror vi er sent ute. Hei. - Ja, sir.
Du får kanskje juling i dag.
- Pappa! - Hei, kompis!
Hvor er sykkelen min?
Gi meg en klem først, bursdagsbarn. Gratulerer med dagen!
Sykkelen din kommer i morgen, jeg lover. Den er ildrød!
- Lover du? - Ja, jeg lover.
- Gratulerer med dagen. - Takk, onkel.
Men, onkel, hvor er gaven min?
Gaven din...
Sykkelen du får i morgen,
- den er fra meg. - Hei!
- Pappa? - Hva?
- Samme det. - Vær så god.
- Hei. - Takk, Kabir.
- Hvorfor takker du ham? - Fordi jeg vet
at han må ha minnet deg om festen.
Du undervurderer mannen din mye.
Faktisk så var jeg klar i tide.
Vi er sent ute på grunn av Kabir.
- Ja vel? - Eller hva, Kabir?
- På grunn av meg? - Glem det. Jeg kjenner ham godt.
- Her, ta litt kake. - Takk.
- Har du allerede skåret kaken? - Ja.
- Kaken ble skåret, og det er tomt. - Hva?
Bare to stykker var igjen. Et her.
- Hvor er det andre? - Det er her.
Beklager, jeg spiste kaken din.
Du fortalte meg ikke at Tara er i Delhi.
Hun ringte, så jeg inviterte henne.
Nå som du er her, vær så snill å bli til middag.
Du er så høflig.
Er maten forgiftet?
Du inviterte meg ikke.
Men jeg kom siden det er Ayushs bursdag. Jeg drar.
Vent, Shetty. Hvor skal du?
- Møte kjæresten min. - Har du en kjæreste? Stakkars fyr.
Bli til middag.
Ikke denne gangen, Shruti. Jeg har et møte.
- Gratulerer med dagen, Ayush. - Takk.
Her. Det er litt igjen. Spis det.
For en merkelig kvinne.
- Så sannelig. - Ma'am, et familiebilde, takk.
Ja, selvsagt. Familiebilde.
Greit. Kom igjen.
Hvor skal du?
Hørte du ikke? Familiebilde. Kom.
- Nei, takk... - Kom igjen.
Kom igjen, onkel.
Kom nå.
"Det du søker, søker deg." Hva betyr det?
Det betyr... Hvorfor vil du forstå hva det betyr, Mohsin?
Glem det.
- Mohsin, hent lysene. - Du har dem. Hent dem selv.
- Kom igjen. - Det er greit, bror.
Se i det skapet. Kom igjen. Sjekk det.
Jeg lurer på når strømmen kommer tilbake.
Jeg beholdt bare stearinlyset,
og ikke noe jeg må dra ut av avløpet.
Han roter bort ting og ber oss om å finne dem.
Slutt å krangle, folkens.
Det holder med strømbrudd.
Fant du den?
Du hadde den, sa jeg.
Dette er den siste.
Bare les boken din.
- Hallo? - Hei, mamma.
Shadab?
- Ja, mamma. - Jamila. Kom fort. Det er Shadab.
Hei, Shadab? Hvor er du?
Mamma, snakk en om gangen, takk.
Hvordan har du det? Når kommer du hjem?
Jeg har det bra, mamma.
Kommer snart tilbake.
Pandey, vekk Vikram.
Vi fant guttene.
Tekst: Chantel Merchant Knudsen
Kreativ leder Mari Hegstad Rowland