‫משטרת הודו‬
‫השיבה הביתה‬
‫אמארין‬
‫המפקדת, הרכבת מקולקטה תגיע לתחנת דאקה בעוד שעתיים.‬
- ‫- איפה את? - אגיע לתחנת דאקה בעוד שעתיים.‬
‫בסדר, נתראה שם.‬
‫המספר שאליו חייגת נמצא מחוץ לאזור הרשת הסלולרית.‬
‫המפקדת, נותרה שעה.‬
‫אדוני, המטוס נחת.‬
‫נחיתות בין-לאומיות‬
‫מוקורקול, גז'יפור, גאבטולי, פאטולה.‬
‫צריך מונית, אדוני?‬
‫לא אגבה ממך הרבה כסף. תוכל לשלם לי פחות.‬
- ‫- מוקורקול, גאבטולי, גז'יפור... - לא, תודה. תתקדם.‬
‫גם ככה אתה גדול מדי למונית שלי.‬
‫מר ג'אגטאפ.‬
‫ויקראם צדק לגביך.‬
‫הוא אימן אותך היטב.‬
- ‫- תחי הודו. - תחי הודו.‬
- ‫- ראנה. - תחי הודו, אדוני.‬
‫בואו.‬
‫נחתנו בדאקה, המפקדת,‬
‫ומר ג'אגטאפ רוצה לדבר איתך.‬
‫ויקראם נתן לך כינוי הולם.‬
‫"שטי האנוכית". מתקשרת רק כשאת צריכה טובה.‬
‫טוב, אתה מיהרת לזכות בעיטור האומץ,‬
‫אז טסת לדאקה בהזדמנות הראשונה.‬
‫יש דברים שתצטרך להתפשר עליהם.‬
‫תקשיב, אני סומכת עליך.‬
‫זו ההזדמנות האחרונה שלנו לתפוס את זראר.‬
‫אל תדאגי.‬
‫הוא יעמוד מולך בתוך 24 שעות.‬
‫הנה, דברי עם קאביר.‬
‫המפקדת, זראר התקשר?‬
‫הוא יגיע לתחנת דאקה בעוד שעה.‬
‫טוב, המפקדת, נהיה שם.‬
‫קיבלתי.‬
‫פתח את תא הכפפות.‬
‫מתנות לכבוד ההגעה שלכם.‬
‫המפקדת, הרכבת עומדת להגיע לתחנת דאקה.‬
- ‫- אני עומדת להגיע לתחנה. - גם אנחנו.‬
‫מחנה דאקה‬
‫קרון כיסאות ממוזג‬
‫מייטרי אקספרס‬
‫כן, אדוני.‬
‫רפיק, נפיסה לא פה, אבל המשטרה כן.‬
- ‫- רפיק? - זראר!‬
‫נפיסה לא תגיע!‬
‫היא משת"פית של המשטרה.‬
‫צא מכאן! אני אטפל בהם.‬
‫זראר!‬
‫תברח!‬
‫קאביר, לך אחרי זראר. נחפה עליך.‬
‫בולדוזר, חיפוי.‬
‫צבא בנגלדש. בוא נלך.‬
‫היי!‬
‫קום.‬
- ‫- שחרר, אדוני. - תעזוב אותו, קאביר.‬
‫קאביר, עזוב!‬
‫עזוב!‬
‫משרדי ממשלת בנגלדש‬
‫גברתי, זה זראר, הטרוריסט המבוקש ביותר בהודו.‬
‫והם מיחידת הביון ההודית.‬
‫הם נחתו הבוקר בשדה התעופה בדאקה לבושים כאזרחים.‬
‫טיסה מספר איי-איי 237 מדלהי.‬
‫גברתי, אני בטוח שזה מבצע חשאי שלהם,‬
‫והם לא יידעו אותנו.‬
‫עלינו להוציא התראה לכל תחנות הרכבת,‬
‫לשדה התעופה ולכוחות בגבול.‬
‫ואני די בטוח, גברתי, שהם עדיין לא עזבו את המדינה.‬
‫יהיה מה שיהיה,‬
‫אסור להם לחצות את הגבול.‬
‫הקרדיט על לכידת הטרוריסט המבוקש ביותר בהודו‬
‫צריך להיות של הביון הבנגלדשי. בסדר?‬
‫כן, גברתי.‬
‫דירת מסתור של אגף מחקר וניתוח, דאקה‬
- ‫- שלום, אדוני. - איפה זראר?‬
‫אדוני, הוא פה בדירת המסתור.‬
- ‫- ומה לגבי קאביר וראנה? - כן, אדוני, הם גם פה איתי.‬
‫אבל אדוני, אחרי הפיאסקו בתחנת הרכבת,‬
‫הביון הבנגלדשי בטח מחפש אחרינו.‬
‫לדעתי יש אפשרות אחת.‬
‫נצטרך לחצות את הגבול.‬
‫את הגבול? גם אני חושב כך.‬
‫תן לי לדבר עם משרד ההגנה ואחזור אליך.‬
‫בטח, אדוני.‬
‫מר שריניוואס מטפל בזה.‬
‫אבל אני יכול לחשוב על אפשרות אחת בלבד.‬
‫אדוני.‬
‫מר ג'אגטאפ דיבר עם מר שריניוואס.‬
‫נצטרך לחצות את הגבול.‬
‫בואו נלך.‬
‫קחו אותי לאן שתרצו.‬
‫לשם מה לקחת אותי לשם?‬
‫כדי לשאול‬
‫אם אני עומד מאחורי כל זה?‬
‫התשובה היא כן.‬
‫ואז תשאלו איך עשיתי את זה.‬
‫בשלב הזה, אתם בטח יודעים את התשובה.‬
‫תגיד לי משהו, מר קאביר.‬
‫גם אחרי שצפית בקהילה שלך סובלת עינויים,‬
‫אתה יכול לישון בשקט בלילה?‬
‫מהי ההרגשה להיות כפוי טובה לאלוהים?‬
‫מהי ההרגשה להיות הכלבלב של הכופרים האלה?‬
‫אדוני.‬
‫האם האסלאם הוא רכוש המשפחה שלך? האם אתה דובר האל?‬
‫הוא לא שייך לי?‬
‫או לנפיסה, שאת החיים שלה הרסתם?‬
‫אנשים כמוך מסתתרים מאחורי הדת‬
‫רק כדי לתת פורקן לחולשות, לכישלונות, לתסכולים ולכעסים שלכם.‬
‫אתם בסך הכול רוצחים אנוכיים.‬
‫טרוריסטים.‬
‫זה הכול.‬
‫טרוריסט?‬
‫אני טרוריסט?‬
‫מר קאביר, יש לך אומץ לשמוע מיהו הטרוריסט שמולך?‬
‫הבן של איש מן השורה,‬
‫שהיה הבעלים של חנות בשמים קטנה בשכונה קטנה בקאנפור.‬
‫ומה הילד הזה קיבל בתמורה?‬
‫מפעל שעלה באש.‬
‫דוד שנרצח.‬
‫דוד שלא פגע בזבוב מימיו.‬
‫אם אני טרוריסט, מר קאביר,‬
‫אז מי היו האנשים האלה?‬
‫הם היו חלאות בדיוק כמוך.‬
‫אין ביניכם הבדל. כולכם חלאות,‬
‫שפוגשות חלאות גדולות יותר כמו רפיק,‬
‫שמוליך אותן שולל, שהופך אותן למפלצות.‬
‫המוח האנושי הוא גם מכרה יהלומים וגם מזבלה.‬
‫אנשים כמוך הם העבדים של הזבל,‬
‫ומנוולים כמו רפיק מנצלים את זה.‬
‫הם משתמשים בכם.‬
‫תחשוב על השוטר שהרגת בדלהי,‬
‫אם בנו בן העשר של ויקראם באקשי ירים אקדח, כמוך,‬
‫אז הבית שלך, החברה הזו, הארץ הזו, שום דבר לא ישרוד.‬
- ‫- כן, אדוני? - דיברתי עם משרד ההגנה, ג'אגטאפ.‬
‫תיכנסו להודו דרך שער מספר חמש בגבול היבשתי בבומרה.‬
‫כוחות הגבול יהיו שם לעזור לכם.‬
‫בסדר, אדוני.‬
‫אבל עליי להזהיר אתכם, הביון הבנגלדשי עלול למצוא אתכם בכל רגע.‬
- ‫- תהיו זהירים. בסדר? - מובן, אדוני.‬
‫הביון הבנגלדשי יגיע לכאן בקרוב.‬
‫עלינו לעזוב מייד ולחצות את הגבול.‬
‫אתם באמת חושבים שתצליחו לצאת מכאן בחיים?‬
‫תקשיב, חכמולוג, תפלוט את שאר המחשבות שלך אחרי שנגיע להודו, טוב?‬
‫אבל איך נחצה את הגבול?‬
‫אתה באמת חושב שהזרים האלה יכולים למנוע מאיתנו לחזור לארץ שלנו?‬
‫בואו נלך.‬
‫מר חוסיין, תחשוב על העתיד.‬
‫קבל ממני עצה, כשכן טוב.‬
‫אל תחצה את הגבול שמולנו. זו משאלת מוות.‬
‫אתה חושב שאתן לכם לחצות את הגבול?‬
‫אני רוצה בטובתך, אדוני.‬
‫תוכל לנסות, אך התוצאה תהיה לרעתך.‬
‫להתראות!‬
‫גבול הודו - בנגלדש שער חמש‬
- ‫- ערב טוב, המפקד. - רס"ן ג'אג, היחידה בדרך.‬
- ‫- פתח את השערים. ברגע זה. - כן, המפקד.‬
‫חיילים, פתחו את השער מייד!‬
‫תודה.‬
‫ברוך הבא להודו.‬
‫הלו?‬
‫תפסנו אותו.‬
‫תפסנו את זראר.‬
‫בסיס של הצבא ההודי‬
‫תעדכנו אותנו ברגע שתחליטו על נתיב היציאה.‬
- ‫- בסדר? - כן, המפקד.‬
‫קאביר!‬
‫כל כך הרבה אהבה?‬
‫לא מתאים לך להפגין רגשות, שטי.‬
‫ג'אגטאפ.‬
‫טוב כל כך לראות אותך.‬
‫אל תשכח שבזכותי הצלחת לחזור להודו.‬
‫איך אוכל לשכוח?‬
‫תזכרי, במהלך ההכשרה שלנו אמרת‬
‫שנעשה לפחות משימה אחת משותפת בחיינו.‬
‫פשוט לא חשבתי שהמשימה תהיה גדולה כל כך.‬
‫המשימה הזו גבתה מאיתנו מחיר כבד.‬
‫כולל חבר יקר שלנו.‬
‫איפה הוא?‬
‫בואי, המפקדת.‬
‫כל הכבוד, ראנה.‬
‫נפיסה ואימה לא ידעו דבר.‬
‫הן חפות מפשע.‬
‫ומה לגבי האנשים שהרגת? הם לא היו חפים מפשע?‬
‫כן. תנו לה את הטלפון.‬
‫נפיסה רוצה לדבר איתך.‬
‫מה?‬
‫מפחד?‬
‫דבר איתה.‬
‫נפיסה.‬
‫עם מי אני מדברת?‬
‫חיידר או זראר?‬
‫למה עשית את זה?‬
‫את לא תביני.‬
‫אתה זה שלא הבין.‬
‫בשביל לנקום על מה שעוללו לך, בגדת באדמה‬
‫שאתה מנשק חמש פעמים בזמן התפילה.‬
‫ואל תגיד שעשית את זה למען האסלאם.‬
‫כי האסלאם שלי לא צריך רוצחים כמוך,‬
‫והוא גם לא מאמין בטרור.‬
‫קראת אי פעם את הקוראן?‬
‫לו היית קורא אותו, היית יודע‬
‫שמוסלמי אמיתי אוהב את הארץ שלו.‬
‫הוא נאמן לארץ שלו.‬
‫ואם אתה רוצה לראות מוסלמי אמיתי,‬
‫ייתכן שהוא עומד ממש מולך.‬
‫מוסלמי שמוכן למות למען ארצו.‬
‫ואם אתה עדיין מאמין שעשית את הדבר הנכון,‬
‫אז למה ההורים שלך התכחשו לך?‬
‫אפילו על המשפחה שלך לא חסת.‬
‫בגדת בי.‬
‫אני בהיריון, חיידר.‬
‫בבקשה תסלחי לי אם תוכלי, נפיסה.‬
‫אין לי עוד מה לומר לך.‬
‫אבל כן,‬
‫יש דבר אחד.‬
‫תמיד‬
‫אהבתי אותך בכל ליבי, נפיסה.‬
‫מה הטעם באהבה שמבוססת על שקר?‬
‫ניהלת מלחמה למען האסלאם, לא?‬
‫אבל היום,‬
‫התבוסה הגדולה ביותר שלך‬
‫היא שהילד שלך תמיד יהיה מוכר כילד של טרוריסט.‬
‫מוטלת עלינו האחריות להוכיח שנפיסה ואימה חפות מפשע.‬
‫הן לא ידעו על המוג'אהדין ועל זראר.‬
‫אני יודעת.‬
‫זה ייקח קצת זמן, אך נשחרר אותן.‬
‫מה נעשה עכשיו, המפקד?‬
‫הרגע תפסנו את הטרוריסט המבוקש ביותר בהודו.‬
‫יכתבו עליכם בעיתונים, תקבלו עיטורים.‬
‫ואני חזרתי אחרי הרבה זמן. בואו נחגוג.‬
‫עבודתנו טרם הסתיימה, אדוני.‬
‫זראר וסיקו היו רק פיונים שהם הקריבו.‬
‫הם הופכים את עתיד הארץ, את הנוער, לאיום עליה.‬
‫המלחמה הזאת רק החלה. עדיין לא ניצחנו בה.‬
- ‫- אפשר לקחת אותו. - תודה, אדוני.‬
‫הלו?‬
‫אדוני, רפיק נצפה בקטמנדו.‬
- ‫- אתה בטוח שזה הוא? - כן, אדוני.‬
- ‫- בסדר. - מה קרה?‬
‫רפיק נצפה בקטמנדו.‬
‫אתה צודק.‬
‫המלחמה הזאת רק החלה.‬
‫עדיין לא ניצחנו בה.‬
‫ימ"מ‬
‫תרגום כתוביות: טל מלכה‬
‫בקרת כתוביות רינת זוהר-מנחם‬