‫יעד הטיול של כיתה ח' השנה יהיה‬
‫מוסורי!‬
‫חמישה לילות ושישה ימים עבור 12,000 רופי בלבד. ‬
‫התאריך האחרון להרשמה הוא בסוף השבוע הקרוב. ‬
‫גברתי. ‬
‫תודה. ‬
‫ילדים, מחיאות כפיים סוערות לתלמידה המצטיינת של השנה, ‬
‫שיטאל פארק!‬
‫היא תצא לטיול למוסורי בחינם, כפרס מבית הספר. ‬
‫מחאו לה כפיים בבקשה. ‬
‫ברכותיי. ‬
‫בהצלחה בפעם הבאה. ‬
‫- ביי, שאהיד. - אל תאכל זבל. ‬
‫ביי. ‬
‫קדימה. בוא נלך. קדימה. ‬
‫קדימה. ‬
‫תקשיב, זה יהיה טיול גרוע. ‬
‫אוכל נוראי. שלשול. ‬
‫כולם ינסו לנשק זה את זה. ‬
‫תיהנה מהרכיבה על האופניים שלך. טוב?‬
‫ביי. ‬
‫ארג'ון. אמת או חובה?‬
‫חובה. ‬
‫תנשק מישהי. ‬
‫אמת. ‬
‫תגלה מי הילדה שאתה הכי מחבב בבית הספר. ‬
‫לבניה. ‬
‫ארג'ון. ‬
‫לבניה?‬
‫גם אני מחבבת אותך. ‬
‫ג׳י קארדה‬
‫צ'יז!‬
‫- לבניה! - קדימה, בנאדם. ‬
‫- לבניה! - בדיוק שם. ‬
‫- בארוחה. - אחריה. ‬
‫- את אף פעם לא מקשיבה לי. - מה קרה?‬
‫ארג'ון הוא החבר הכי גרוע שיש. ‬
‫רק כי הוא לא החבר שלך?‬
‫מה?‬
‫החבר שלך מניאק. ‬
‫ואני אוהבת אותך יותר מאשר אותו. ‬
‫אם את לא מאמינה לי, לכי ל"נקודת ווילו". ‬
‫- מה קרה? - חבר שלך מניאק. ‬
‫לא, הוא הבחור הכי טוב בעולם. ‬
‫לך לעזאזל, רישאב. ‬
‫למה את כועסת עליי?‬
‫כי אתה בצד שלו. ‬
‫מצטער. ‬
‫כולם יודעים מי הוא. ‬
‫ובכל זאת, התנהגתי בטיפשות. ‬
‫זה נכון. ‬
‫אבל היה לך אומץ לפעול לפי הרגשות שלך. ‬
‫למה? לך אין אומץ?‬
‫למה לא סיפרת לי?‬
‫כי כולנו חברים, וזה מובן‬
‫שכולם רוצים להיות עם ארג'ון. ‬
‫מה אתה רוצה?‬
‫לבו, את מתעוררת במדינה אחרת?‬
‫15 שנים ואני עדיין לא מבין את זה. ‬
‫איך כפות הרגליים שלך כל כך קרות בבוקר?‬
‫שלך ממש חמות. זו הסיבה. ‬
‫- כי חם לי. - שתוק. ‬
‫היי, קום. קום. ‬
‫היי. זה מלון פארק פרדייז?‬
‫שלום. קוראים לי רישאב ראתור. ‬
‫רציתי לברר לגבי זמינות החדרים שלכם באוקטובר. ‬
‫בטח, תודיע לי. ‬
‫תקשיב, תסתכל על זה. ‬
‫כן, למעשה 20 חדרים. ‬
‫- לא... 25. - כמה? 10?‬
‫- לא יותר מזה. - את משוגעת?‬
‫לא, לא אתה, מצטער. ‬
‫יודע מה?‬
‫נדע את המספר המדויק כשנתקרב לתאריך המדובר. ‬
‫בטח. לבו, בבקשה. ‬
‫- אנחנו צריכים את האישור של אימא ואבא. - יש כבר יותר מדי מוזמנים. ‬
‫אנחנו חייבים להחליט לגבי התפריט. אשלח לך אותו לאישור. ‬
‫יש לך העדפות כלשהן?‬
‫אולי עוגת טירמיסו. ‬
‫יש לך יד חופשית. גם ככה אוכל זה התחום שלך. ‬
‫לבו, אל תאחרי הערב. זו פגישה להכנות האחרונות. ‬
‫- בוקר טוב, אדוני. - בוקר טוב. ‬
‫תאחל גם לגברת בוקר טוב. ‬
‫היא משלמת חצי מהשכירות. ‬
‫- בוקר טוב. - בוקר טוב. ‬
‫תבדקי אם הבגדים חזרו מהמכבסה. ‬
‫בבקשה. ‬
‫- שתי כפיות סוכר, נכון? - כן. ‬
‫- אימא, את... - שב כאן. תאכל יפה. ‬
‫- הללו... - האלה האם!‬
‫מנסי, איפה חגורת לואי ויטון שלי?‬
‫מהר, אני מאחר!‬
‫אני באה. ‬
‫ג'אי שרי קרישנה. ‬
‫אני אחפש את החגורה. ‬
‫תחליפי אותי. ‬
‫גברת שיטאל, למתי את צריכה את שמלת הסאטן?‬
‫ליום שישי, אבל שתהיה מוכנה מחר למדידה. ‬
‫יש עדיין הרבה עבודה. ‬
‫תראי את החשבונות. ‬
‫אין מספיק זמן. ‬
‫כן, בסדר. ‬
‫אתה תחליט או שאני?‬
‫- אני צריכה לשלוח את השמלה. - היא לא מוכנה!‬
‫תעזוב את זה, בואו נלך. ‬
‫אתם תאחרו לבית הספר!‬
‫אעשה את זה בדרך. קדימה. ‬
‫סיימתי. ‬
‫מצטערת!‬
‫- לכי. ביי. - רוצי. ‬
‫שכחת את קופסת האוכל שלהם. מנסי. ‬
‫ג'אי שרי קרישנה. ‬
‫תכין לי את השמלה למחר. ‬
‫שלח לי תמונות של השמלה כשאתה מקבל את הרקמה. ‬
‫- אין לי זמן לשתות כוס תה. - בבקשה. ‬
‫- סליחה. - זה בסדר. ‬
‫חכה רגע. אתה יודע איפה נמצאת "נקודת ההד"?‬
‫כן. בדיוק הגעתי משם. ‬
‫לא שומעים שם הד בכלל. ‬
‫אבל יש גם נקודת שקיעה במורד הכביש. ‬
‫סליחה, מי אתה?‬
‫סאמיר. קוראים לי גם סאם. ‬
‫שיטאל פארק. מאיפה אתה?‬
‫מומבאי. שכונת קלבדווי. סאמיר קוטדיה. ‬
‫את גוג'ארטית?‬
‫גם אתה?‬
‫מקלחת‬
‫תקשיב לגיטרה הזאת. ‬
‫כן, זה טוב. ‬
‫מי נמצא שם?‬
‫חכה שתי דקות. ‬
‫צא החוצה. ‬
‫מה קרה?‬
‫אני חושב שהם מעשנים שם. ‬
‫בנים, צאו החוצה!‬
‫בבקשה, סלח לו הפעם. ‬
‫רק הפעם הזו, אדוני. בבקשה. ‬
‫מלרוי הוא ילד טוב. ‬
‫אני ממש מופתע, מר פיטרודה. ‬
‫אתה אדם כל כך טוב. ‬
‫טיפלת כל כך טוב בבן החורג שלך. ‬
‫אוודא שהוא לא יעשה את זה שוב. ‬
‫אני יודע, אבל מר פיטרודה, ‬
‫אני צריך לנקוט צעד כלשהו. ‬
‫אדוני, הם מושפעים בקלות בגיל הזה. ‬
‫אני אוהב אותך. ‬
‫אני אוהב אותך, מל. ‬
‫מל... תירגע!‬
‫- תקשיב. - חתיכת דפוק!‬
‫הייתי צריך לנשק אותך?‬
‫מול החברים שלי? תגיד לי. ‬
‫היי, תירגע, בנאדם. ‬
‫זה כמו אוננות. תירגע. ‬
‫- באמת? - כן!‬
‫טוב, אני מצטער. אני דפוק. פישלתי. ‬
‫כן, אבא. ‬
‫איך הם יכולים לפלוש לאדמות שלנו?‬
‫זה לא השטח שלהם. ‬
‫לא... לא. לא. ‬
‫אני אמצא דרך. ‬
‫בסדר. ‬
‫מה קרה?‬
‫מאבקי בעלות על השטח. כמו תמיד. לעזאזל!‬
‫מה הכוונה?‬
‫באיזו מדינה אתה חי?‬
‫הודו. הודו היא מדינה חקלאית. ‬
‫ואנחנו הורגים זה את זה בגלל חלקת אדמה. אז... ‬
‫עזוב, אתה לא תבין. ‬
‫אז תסביר לי את זה. ‬
‫מה?‬
‫אתה לא תבין את המאבק שלנו. ‬
‫- פשוט אל תנסה. - נכון. ‬
‫כלומר, אני רואה על מה המאבק. ‬
‫אתה סתם אידיוט פריבילגי מחורבן. זה מה שאתה. ‬
‫אתה מתמזמז עם בחורה וטוען שזו אוננות. ‬
‫אתה מבין איזו רמה של מותרות זו?‬
‫אידיוט. ‬
‫אני מצטער. ‬
‫זו רמת האהבה שלי, מל. ‬
‫אני עוזב הכול ומגיע לכאן. ‬
‫אבא שלי, הוא צריך אותי שם. ‬
‫ומה אני עושה?‬
‫אני בוגד באבא שלי בשבילך!‬
‫אני עוזב הכול ובא לכאן בשבילך, ואתה... ‬
‫מה אתה עושה בשבילי? תגיד לי. ‬
‫מה אתה עושה?‬
‫אני מחכה. ‬
‫אני מאכיל את הכלבה שלך, שבקושי אכפת לך ממנה. ‬
‫אבל אתה יודע מה? הרבה יותר קשה לחכות מאשר לצוץ פתאום. ‬
‫ממש שירה מחורבנת. ‬
‫לכל הרוחות. ‬
‫כן, אבא. כן. ‬
‫אעלה על הטיסה הראשונה ביום שני. ‬
‫לבו, למה את כל כך שקטה?‬
‫אני בסדר, אימא. ‬
‫מה קרה? איך היה הטיול שלך?‬
‫מדהים. ‬
‫שמעתי שמלרוי הסתבך באיזו צרה. ‬
‫הוא בסדר?‬
‫את יכולה בבקשה לעזוב אותו בשקט?‬
‫הוא עובר תקופה מחורבנת. ‬
‫אם לא נוכל לעזור לו, לפחות אל תשפטי אותו. ‬
‫לא יודע. את חושבת שהיא מספרת לי משהו?‬
‫גם בחרתי עיצוב יפהפה לבמה. תראה להם. ‬
‫- כן, כמובן. - ובכן, מצאנו מעצב נהדר. ‬
‫אתם יודעים, הוא הציע‬
‫שיזרום נהר במקום האירוע. ‬
‫וממש במרכז הנהר, ‬
‫הכלה והחתן ישוטו בתוך סירה. ‬
‫תעיף מבט. תראה, בן. ‬
‫לבניה, החתונה שלך טובעת. ‬
‫זו לא חתונה בסגנון "טיטניק" שאנחנו זקוקים לסירה. ‬
‫רישו, אתה לא חושב שזה קצת מוגזם?‬
‫כן. ‬
‫זה לא חשוב. מי שם לב לבמה בחתונות?‬
‫וכל העיניים יהיו עלייך. ‬
‫אימא, את חייבת לראות את השמלה שלה. מדהימה. ‬
‫דוד, דודה. התפאורה, העיצוב, התאורה. כבר החלטנו על הכול. ‬
‫אנחנו רוצים "וייב" מסוים. ‬
‫למה את מתכוונת ב"וייב"?‬
‫אנחנו עושים את זה כדי שתהיו מאושרים. ‬
‫והחלטתי גם שאחי יערוך את טקס החתונה של לבניה. ‬
‫הדוד שלך. בבקשה. אני מבינה‬
‫שאין אף אחד במשפחתם שיבצע את הטקס הזה. ‬
‫אימא?‬
‫אני לא רוצה שלבניה תרגיש לא שייכת. ‬
‫אחי הוא איש עסקים רציני באפריקה. ‬
‫הוא סוחר יהלומים מכובד וידוע. ‬
‫מלכותיים. ‬
‫מלכותיים! יש יותר טוב מזה?‬
‫לא, אימא. ‬
‫זה ממש מתוק מצדך, סוניטה. ‬
‫אבל לבניה היא הבת שלי. ‬
‫אנחנו משפחה. ‬
‫ומעולם לא נזקקנו למישהו אחר. ‬
‫אז איך נוכל סתם ככה לתת למישהו אחר לערוך את טקס החתונה?‬
‫נכון, לבו?‬
‫כבר אישרנו את התפריט הצמחוני. ‬
‫אני באמת מעוניינת שיגישו לחבריי ומשפחתי כל מה שאני רוצה. ‬
‫כי זה הדבר היחיד‬
‫שאנשים זוכרים למשך חודשים אחרי החתונה. ‬
‫אוכל בשרי ואלכוהול חייבים להיות בתפריט. ‬
‫איך נתמודד עם משפחתנו?‬
‫דודה, אנחנו לא נכריח אותם. ‬
‫- הם חופשיים לאכול מה שירצו. - פשוט תעזבי את זה. ‬
‫- למה את מתנהגת ככה? - איך?‬
‫כאשר אנחנו הולכים לחתונות, ‬
‫אנחנו נרתעים ממזון צמחוני. ‬
‫אבל אנחנו עדיין מגיעים. ‬
‫זה שונה. אז לא נאכל יום אחד. ‬
‫אני לא רוצה להתווכח על זה. ‬
‫קיבלתי את כל ההחלטות שלי מתוך פחד. ‬
‫אבל אני רוצה לקבל את ההחלטה הזו כראות עיניי. ‬
‫אם אתה רוצה שתהיה כלה בחתונה, ‬
‫יוגש אוכל לא צמחוני ואלכוהול. ‬
‫ואימא שלי תערוך עבורי את הטקס. ‬
‫תן לי את זה. ‬
‫לא התכוונתי... ‬
‫לא, לבו. את צודקת. ‬
‫לקחת כל החלטה בחיים שלך מתוך פחד. ‬
‫לא מרצון. ‬
‫- אני אוהבת אותך. - אל תפחדי, לבו. תעשי מה שבא לך. ‬
‫- תקשיב, אני אוהבת אותך. - לא, לא... ‬
‫ההחלטה הכי טובה שעשיתי הייתה לגביך. מרצוני. ‬
‫אני לא יודע. ‬
‫תשתוק, רישו. ‬
‫לבו, את יודעת... ‬
‫לעזאזל עם זה, לא רוצה לריב. ‬
‫גם אני לא רוצה לריב. ‬
‫הכול באשמתי, כי לכל האחרים יש הורים מדהימים. ‬
‫תגיד לי משהו. ‬
‫הבחירות שהוריך עשו מגדירים את מי שאתה?‬
‫כולם לועגים לי כי אני מגיע לביה"ס בגרוטאה. ‬
‫אבל הם גם חושבים שאתה הכדורגלן הכי טוב בבית הספר. ‬
‫ומכונית היא בסך הכול מכונית. ‬
‫בטוח יש מישהו בבית הספר שאין לו מכונית. ‬
‫מר שאהיד רוכב על קטנוע. ‬
‫ותראה כמה הוא מאושר. ‬
‫יש לו ברירה אחרת?‬
‫אני מניחה שזו גם דרך להסתכל על זה. ‬
‫אבל לפעמים היעדר אפשרויות זו האפשרות הכי טובה. ‬
‫זה גורם לך לחיות באושר עם מה שכבר יש לך. ‬
‫מצטער, הייתי גס רוח מקודם. ‬
‫זה בסדר. סיד, אני צריכה לסיים. יש לי סמינר. ‬
‫אראה אותך בבית הספר. כן?‬
‫איך שאני מתחבר לווייב שלך‬
‫זה לא קורה עם אף אחת אחרת‬
‫לא משנה כמה את רחוקה או קרובה אני לא מרגיש כלום כשאת לא לידי‬
‫איך שאני מתחבר לווייב שלך‬
‫זה לא קורה עם אף אחת אחרת‬
‫עד ששיערך הארוך יקבל את אור היום לא אצליח להירדם‬
‫מר שאהיד, המנהל רוצה לראות אותך במשרד שלו. ‬
‫מר אנסארי, מה לעזאזל קורה כאן?‬
‫לא לעניין ששיקרת לי. ‬
‫במיוחד כשזה קשור לאחיינית שלי. ‬
‫- אתה משקר לי? - הלכת לסרט, נכון?‬
‫הלכת?‬
‫אני עובד יום ולילה כדי לשלם על בית הספר שלך, ‬
‫בתקווה שיום אחד תהיה אדם מוצלח. ‬
‫אתה חייב להיות מוצלח!‬
‫אבל לא!‬
‫אתה מפסידן, ותישאר מפסידן!‬
‫מר אנסארי, כולם צריכים להכיר את הגבולות שלהם‬
‫בעבודה, ובחיים שלהם. ‬
‫מצטער, אדוני. ‬
‫בבקשה, לך הביתה היום. ‬
‫כן, אדוני. ‬
‫הוא העניש אותי. ‬
‫תירגע. זה פשוט מי שהוא. ‬
‫הוא מתנהג כאילו גנבתי ממנו את הבת שלו. ‬
‫אולי... ‬
‫באמת גנבת. ‬
‫התכוונתי להתפטר מהעבודה חסרת הערך הזו. ‬
‫אבל אז את הופעת והתבלבלתי. ‬
‫אני מצטערת. ‬
‫זה בסדר. ‬
‫כן?‬
‫תקשיב. אתה יכול לבקש ממנהל המקום לדחות מעט את הפגישה?‬
‫הוא ישתגע אם אני אתקשר אליו. ‬
‫כמובן. אעשה את זה, לבו. ‬
‫אבל למה את דוחה אותה?‬
‫רישאב לא יכול להגיע מחר, ולי יש עבודה שאני צריכה לסיים קודם. ‬
‫לבדך? אני יכול לשלוח את מהבוב לאסוף אותך. אני לא צריך אותו מחר. ‬
‫אין צורך. אני יכולה להסתדר לבד. ‬
‫תפסיקי להתבכיין, לבו. ‬
‫אני צריך לעבוד על שיר, אז אשלח אותו. ‬
‫אוקיי, מגניב. ‬
‫היי. ‬
‫היי, שיטו. איזו הפתעה. ‬
‫הייתי בחנות הבדים שליד, אז באתי לפה. ‬
‫הבנתי. ‬
‫רוצה לבוא לסרט?‬
‫זה סרט די גרוע. ‬
‫בדיוק. זה סרט גרוע. ‬
‫האולם יהיה ריק. ‬
‫יהיה קשה השבוע. יש ממתק חדש בטעם תות שאני מנסה למכור. ‬
‫זו הזמנה די גדולה. ‬
‫בוא הנה, תן לאבא לטעום את זה. ‬
‫אבא, תגיד מה דעתך על זה. ‬
‫פנטסטי. ‬
‫תשאיר חלק לתצוגה. ‬
‫השארתי. ‬
‫תשאיר שם גם את ממתק הדלעת. ‬
‫היום יום חמישי. אנשים שצמים ייכנסו הנה. ‬
‫בסדר, בסדר. ‬
‫היי, שיטו. נלך בשבוע הבא. אני מבטיח. ‬
‫הוא כבר הגיע?‬
‫מהבוב לא יכול להגיע היום. ‬
‫יש לי פגישה. אז, תסתדרי בכוחות בעצמך. ‬
‫מה לעזאזל, בנאדם?‬
‫זה ממש חוסר אחריות מצידך. ‬
‫אם הייתי יודעת, הייתי מתארגנת בהתאם. מה אעשה עכשיו?‬
‫בסדר, אבל תקשיבי. ‬
‫מה?‬
‫מה עם מהבוב לא יוכל להגיע?‬
‫אני אוכל. ‬
‫תרדי למטה. ‬
‫מה קורה?‬
‫מה קורה, מותק?‬
‫קדימה. ‬
‫זה הזמן לחשוף את שיר השבוע. ‬
‫"מותק, את כריש", בביצועו של בן מדינת פונג'אב שלנו, איי-ג'י המקורי. ‬
‫כל הבחורות הן רק דגים‬
‫אבל, מותק, את כריש‬
‫"כל הבחורות הן רק דגים, ‬
‫"אבל מותק, את כריש. "‬
‫"היא תאכל אותי חי. "‬
‫מה היה השיר השני?‬
‫"שפתייך הן כמוך פירות יער חמצמצים"?‬
‫איפה למדת את השפה הזאת?‬
‫למדת בבית ספר אחר בימי ראשון?‬
‫לבו, אם אשתמש במילים כמו‬
‫המשכיות, תמצות או אהבה בשירי מסיבות, ‬
‫ילדים יזרקו עליי נעליים. ‬
‫הבנתי. אז הפתרון הוא‬
‫להשוות בנות לאוכל. פשוט. ‬
‫כמובן!‬
‫אבל כדי להרשים מישהי כמוך, ‬
‫חמאה וסוכר לא יספיקו. ‬
‫אצטרך להשוות אותך לאבוקדו. ‬
‫תתניעי את היגואר‬
‫תביאי לי זרעי צ'יה מחנות הטבע‬
‫איכס!‬
‫תחליפי את זה. תשימי שיר יפה. ‬
‫איי-ג'י. איי-ג'י. איי-ג'י. ‬
‫אתה משלם למעריצים, נכון?‬
‫כדי שיעקבו אחריך?‬
‫אין לי עוקב אחד בתשלום. ‬
‫איי-ג'יי המקורי!‬
‫- איי-ג'יי המקורי. - אוהבים אותך. ‬
‫אוהבים אותך! אוהבים אותך!‬
‫איי-ג׳יי המקורי!‬
‫אדוני, כמו שאמרתי... ‬
‫המדרגות האלה מובילות לבריכה היפה שלנו. ‬
‫אל טקס ההלדי שלך. ‬
‫שלך יהיה בקומה העשירית. ‬
‫- אנחנו לא... - האירוע שלי יהיה בבריכה. ‬
‫אל תגיד את זה, עוף "טיקה" שלי. ‬
‫כי פשוט אין עליך. נכון?‬
‫- נכון? - נכון. ‬
‫אני מבין!‬
‫מה דעתך על זה, אדוני?‬
‫מה את חושבת, בובה?‬
‫אני חושבת שזה מדהים, סוכרייה שלי. ‬
‫יש לכם אולם גדול יותר? תראה לי אותו. ‬
‫עבור טקס ה"סנגיט". ‬
‫גברתי, הוא כבר תפוס בתאריך שאת מעוניינת. ‬
‫באמת?‬
‫מה?‬
‫מה עכשיו, מותק?‬
‫בסדר. אז תבטל את תוכניות החתונה שלנו כאן. ‬
‫לא, אדוני. אבטל את ההזמנה הזאת מיד. ‬
‫אחי, הכול בסדר שם?‬
‫לבו הכתה כבר מישהו?‬
‫מיקום, עיצוב, אוכל. אחיך דואג לכול. ‬
‫תודה שאתה מתמודד עם הכלה הזועמת, אחי. ‬
‫- אין בעד מה, בנאדם. - תודה. ‬
‫מה אתה חושב על פריט?‬
‫מה הכוונה?‬
‫היא למכירה?‬
‫אתה יודע שהיא מחבבת אותך מאוד. ‬
‫מאז ומתמיד. ‬
‫אתה צריך להתמסד. ‬
‫היי, תירגעי. ‬
‫פריט היא ידידה שלי, לבו. ‬
‫היא מאוד מתוקה. ‬
‫אבל היא לא הטעם שלי, אחותי. ‬
‫תצטרך להתחתן מתישהו. ‬
‫אז שאתחתן עם פריט?‬
‫את מבקשת את זה עבורי או עבורך?‬
‫- אני הולכת. - חכי. ‬
‫תקשיבי לשיר הזה. ‬
‫המשכתי לחייך‬
‫המשכתי לרקוד‬
‫המשכתי לאבד את עצמי בשבילך‬
‫זה שיר שלך?‬
‫אם את... ‬
‫היי, תן לי לשמוע את ההמשך. ‬
‫תשמעי אחרי שהוא יפורסם. ‬
‫מעניין אם מישהו יקשיב לו. ‬
‫בסדר. נפגשים הערב בבית הקפה, נכון?‬
‫אני נוסע לג'ייפור. הטיסה שלי יוצאת בעוד שעתיים. ‬
‫זו עונת החתונות. אני רוצה להרוויח קצת כסף. ‬
‫אתה תאחר. תפספס את הטיסה שלך. ‬
‫מסיבת החתונה יוקרתית. ‬
‫אם יכלו להרשות לעצמם אותי, הם יוכלו להרשות לעצמם גם טיסת שכר. ‬
‫אתה חתיכת חרא שחצן. ‬
‫- להתראות. - ביי. ‬
‫לבו, בואי איתי. ‬
‫נחגוג ונחזור מחר בבוקר. ‬
‫פריט - לעזאזל... מה אני עושה כאן?‬
‫שיטאל - אם את כבר שם, לפחות תתפסי זיון!‬
‫פריט - אני אשמה. ‬
‫שיטאל - אני חושבת שזה די סוטה... ‬
‫פריט - וגם חצי פלילי. ‬
‫שיטאל - חהחהחה... ‬
‫לאב - אני רושמת אותנו לשיעור זומבה בשבוע הבא. ‬
‫היי. ‬
‫רק רגע. ‬
‫היי. ‬
‫הצ'יטה מוכנה לטרוף את הכוס שלך. ‬
‫איכס!‬
‫מר קריש, הכול מוכן לצילומים. ‬
‫זה רק צילום אחד. אחזור בעוד רגע. ‬
‫תישארי באותו מצב. ‬
‫מי כלבלב טוב? אתה, שקע. ‬
‫מצטערת. ‬
‫זה בסדר. ‬
‫בוקר טוב, אדוני. ‬
‫בוקר טוב. תשבו. ‬
‫תודה, אדוני. ‬
‫בדקתי את כל החיבורים שלכם. ‬
‫חלק מהחיבורים היו כל כך נוראיים‬
‫שרציתי לשרוף את הדפים. ‬
‫אבל כמה מהחיבורים היו פנטסטיים!‬
‫ופריט צ'והרמלאני כתבה את החיבור הטוב ביותר‬
‫בשם "החזון לעתיד שלי". ‬
‫פריט, תוכלי להקריא את החיבור שלך לכיתה, בבקשה?‬
‫"בימי הזוהר של חיי‬
‫"פניהם של הוריי יקרנו, ‬
‫"אדלג צעד נוסף, ‬
‫"ואאמין שאני מביאה שינוי לעולם. ‬
‫"אני חושבת שיש לי הכישורים להיות ראשת ממשלת הודו עד 2022. "‬
‫אפשר להיות מעליך?‬
‫השיער שלי יתבלגן לפני הצילומים. אז אני חייב להיות מלמעלה. ‬
‫מי הצ'יטה שלך?‬
‫- אדוני, הכול מוכן לצילומים. - רק רגע. ‬
‫זה היה נהדר. ‬
‫נתראה. ‬
‫- מה? - לבו. ‬
‫לבו!‬
‫תקשיב, אין לי זמן לסטיות המטופשות שלך. ‬
‫יש לי קצת גלידה. ‬
‫אתה יודע שאני מנסה לרדת במשקל, נכון?‬
‫כן, אבל היא דלת פחמימות. ‬
‫כן, כתוב "דל בפחמימות". ‬
‫את חושבת שאני אידיוט?‬
‫זה אפילו לא בטעם דומדמניות. ‬
‫כן, לא היה לו בטעם דומדמניות. אז ביקשתי בטעם פטל. ‬
‫וגביע?‬
‫לעזאזל. שכחתי את הגביע שלך. ‬
‫תטעמי את זה. זה אותו הדבר. כלומר, בכוס... ‬
‫את צריכה לנסות דברים חדשים, לבו. ‬
‫רישאב, זאת הבעיה. ‬
‫המחוות הגדולות האלה שלך‬
‫נראות טוב רק כלפי חוץ. ‬
‫אבל הפרטים הקטנים הם אלו שחשובים. ‬
‫ואתה לא מבין את זה. ‬
‫זה הטעם האהוב עליך, לא עליי. ‬
‫מה לעזאזל?‬
‫- זה רק טעם מחורבן של גלידה. - אז קח אותה. ‬
‫רציתי שננסה משהו חדש, אבל... ‬
‫אני לא מבין בפרטים קטנים. ‬
‫- אני פשוט אזמין גלידה. - אין טעם. ‬
‫מה הטעם שתזמין אחרי שביקשתי ממך?‬
‫אל תעשי מזה עניין. אני אזמין. ‬
‫אני לא רוצה עכשיו. ‬
‫- מה הבעיה? - אני לא רוצה. ‬
‫למה את מגזימה?‬
‫את לפני מחזור?‬
‫כן, בטח. זה חייב להיות בגלל המחזור. ‬
‫עכשיו תתחילי עם זה. ‬
‫אני לא רוצה לריב. ‬
‫- אני נהנה לריב. - אתמודד עם הבעיה שלי. ‬
‫תיהנה מהגלידה שלך. ‬
‫- אני לא מדבר איתך. - תעזוב אותי בשקט!‬
‫אל תדברי איתי. לעזאזל. ‬
‫אני אוהב פטל, בסדר?‬
‫שטויות במיץ... ‬
‫לאב - אתה חושב שנחפזתי להיכנס לדבר הזה?‬
‫מה דעתך?‬
‫ארג'ון - מה קרה?‬
‫מה להגיד?‬
‫הרגשות שלי מתוסבכים‬
‫האם לדבר?‬
‫לאב - כלום, תשכח מזה‬
‫או להישאר בשקט?‬
‫ללב שלי יש מאות שאלות‬
‫אני לא יודעת אני לא מבינה‬
‫ארג'ון - תקשיבי לאבו... כולם מקבלים רגליים קרות‬
‫לפני החתונה שלהם. ‬
‫פשוט תירגעי קצת. ‬
‫אני לא יודעת מה נכון או לא נכון‬
‫מרגישה בסדר אני לא רוצה‬
‫אני רוצה את זה? זה שווה את זה?‬
‫מרגישה בסדר אני לא רוצה את זה‬
‫אני רוצה את זה? זה שווה את זה?‬
‫מרגישה בסדר אני לא רוצה את זה‬
‫אני רוצה את זה? זה שווה את זה?‬
‫מרגישה בסדר לא רוצה‬
‫אני רוצה את זה? זה שווה את זה?‬
‫ארג'ון - לא תמצאי מישהו יותר טוב מרישאב בכל מקרה‬
‫לאב - זה נכון. ‬
‫מה אני חושבת? מה להגיד?‬
‫הרגשות שלי מתוסבכים‬
‫האם לדבר? או להישאר בשקט?‬
‫ללב שלי יש מאות שאלות‬
‫אני לא יודעת אני לא מבינה‬
‫אני לא יודעת מה נכון או לא נכון‬
‫מרגישה בסדר אני לא רוצה את זה‬
‫אני רוצה את זה? זה שווה את זה?‬
‫מרגישה בסדר אני לא רוצה את זה‬
‫אני רוצה את זה? זה שווה את זה?‬
‫מרגישה בסדר אני לא רוצה את זה‬
‫אני רוצה את זה? זה שווה את זה?‬
‫מרגישה בסדר אני לא רוצה את זה‬
‫אני רוצה את זה? זה שווה את זה?‬
‫תרגום כתוביות: איתי אילוז‬
‫בקרת כתוביות שקד הרטמן‬