Тату!
Хочеш знати, як виграти в кожній партії, Джеймсе?
Так, щоб напевно?
Не треба бути генієм, щоб домінувати на шахівниці.
Треба дати супротивнику можливість припускатися помилок,
а потім їх використати.
Зроби так, щоб опонент відчував,
що є лише один можливий спосіб дій.
У житті так само.
Той, хто домінує — визначає подальші події.
Хто складає зброю —
програє.
Гордість — перший із семи смертних гріхів.
Але це насправді одна з найкорисніших емоцій.
Гордість означає статус.
І якщо є щось, на що люди реагують, то це вона.
Кожна людина на землі має своє місце, наче фігури на шахівниці.
Пішаки можуть усе життя намагатися стати королями.
Але лише народжені королями знають,
що насправді означає це положення.
У тебе є влада.
Мета всієї гри.
Але ти теж вразливий.
ЛІДІЯ Завтра, 20.30
Щоб утримати положення,
треба агресивно рухати фігури вперед.
Бофортом не можна керувати,
не можна нікому — ні директору школи, ні, звісно, Рубі Белл.
Нова музика є, Персі?
Може, класику?
Макстон-хол — СВІТ МІЖ НАМИ
ЗА МОТИВАМИ РОМАНУ МОНИ КАСТЕН «ВРЯТУЙ МЕНЕ»
Усім нам відомо, що вітальна вечірка минула не так, як ми хотіли.
М'яко кажучи.
І це була зовсім не наша вина.
Байдуже. Зараз важливо
влаштувати ідеальний благодійний бал.
Без інцидентів.
До речі, хіба Джеймс не мав бути вже тут?
Що далі Джеймс Бофорт буде від цих зборів, то краще.
Почнімо?
Чудово! Зовні праворуч!
Підбирайте й котіть. Якщо хочете, пасуйте землею.
- На землі. Чудово. - Нумо.
Гойдайте. Добре. Праву руку всередину.
Бофорте!
Що ви тут робите?
Якщо це не очевидно, то я щось роблю не так.
Через той розіграш на вітальній вечірці вас прибрали з поля. Забули?
Що зробить Лексінґтон, викине мене?
Вас не викине, а мене може.
Якщо не з'явитеся в комітеті,
скотиться моя голова.
Ви напаскудили, Бофорте.
Цього семестру ви не в команді.
Ви жартуєте.
Пробачте, Джеймсе.
Я нічого не вдію.
Моя сім'я фінансує це місце.
Від форм до оренди. Лексінґтон не може мене торкнутися.
Джеймсе.
Розпорядження про усунення
надійшло від вашого батька.
Якщо хочеш контролювати світ навколо,
маєш зрозуміти одну річ.
Якщо дозволиш це,
то втратиш контроль так само швидко, як і здобув.
Що ж, уперед, хлопці. На позиції. Продовжуймо.
І те, як ти реагуєш на такі ситуації,
визначає, чи будеш переможцем, чи програєш.
Ну ж бо. Не спати. Нумо!
Чого ти очікував? Це зухвало, навіть для тебе.
Він ніколи не втручався, якщо я належно поводився за межами школи.
Нащо ти зруйнував вечірку стриптизерами?
Це все вона. За кого вона себе має?
Попроси тата. Він утрутиться. Ти його улюбленець.
Я з ним поговорю. А Рубі Белл шкодуватиме, що взагалі тут з'явилася.
Не провокуй її. Щастя, що вона досі мовчить.
Вона думає, що перемогла.
Вочевидь, вона гадки не має, з ким має справу.
Вона не переможе.
Тато б тобою пишався.
Змусити опонентів вважати, що в них лише один спосіб дій, так?
Обережно.
- Ти не знаєш цієї дівчини. - Вона зробить усе, щоб піти в Оксфорд.
Той тупий комітет — її шлях туди.
Минулого разу ми багато говорили про вишуканість і простоту.
Але тема «Чорне й біле» обіцяє навіть більше.
Світло й тінь.
Правда й нечесність. Добро й зло.
Учора я до 3.00 працював за ноутом
і створив дизайн плаката.
Овва.
Дякую за твою працю.
Серйозно?
Тема «Чорне й біле» для благодійної вечірки?
Щось не подобається, Бофорте?
Це ваші похорони, не мої.
Я думав, ти хочеш вразити Лексінґтона й отримати рекомендацію.
Якщо спізнився, то хоча б помовч.
Лексінґтон дійсно хоче, щоб я тут попрацював.
Певно, був у захваті від стриптизерів.
- Для цього проституток не треба. - Про це хоч говорять.
Скажеш щось корисне, чи можна тебе проігнорувати?
Може, варто мене спитати.
Я щойно це зробила.
Мені не сподобався твій тон.
- Тон нормальний, а от ти невдоволений. - Радій, що хоч хтось каже правду.
І ми тобі щиро вдячні.
Ще є думки щодо плаката Кірана?
Головна зала ідеальна для вікторіанської вечірки.
Дрескод стильний і декадентський.
Столики відповідно епосі, серветки з мереживом.
При свічках. Можу знайти оркестр для вікторіанської музики.
- Ми не обговорюємо теми. У нас уже є. - Яка, ось ця?
Уявіть вікторіанські сукні, костюми.
- Свічки. - Неможливо змінити вечірку.
Ми зробили запит зразків декору, є меню.
За три дні плакат іде в друк.
Перепрошую. Я думав, ми маємо влаштувати найкращу вечірку.
Проєкт плаката теж запропонуєш?
Можна?
І що це таке?
Леді у вікторіанській сукні. Підкреслить дрескод.
Можна оформити в колажі, щоб зменшити гічкоківську енергетику.
Ти підозріло мовчиш, Рубі Белл.
Гаразд.
Хто за вікторіанську ідею?
Порахуємо, хто проти?
Може, орендуємо костюми в Гаддінгтоні?
У тій сукні я була, мов Ельза з «Крижаного серця» після повені.
Плакат з поліестерного лахміття не зробиш.
Що?
«Бофорт» — найстаріша марка розкішного одягу в Англії.
Їхній колекції сотні років.
Я була перша.
- Я швидше на пів секунди. - Лін, прошу.
Хто отримає ковпачок,
той говорить з Бофортом.
Чудова робота. Круті лідерські якості.
У вас є щось вікторіанське в колекції?
Так, мабуть. Багато гарних речей. Дуже цінних.
Ми б хотіли сфотографувати, для плаката.
Знаєш, а це гарна ідея.
Можеш попросити батьків дати допуск до колекції?
Пробач, не можу.
Ти не хочеш.
Хочу чи ні, Рубі Белл, це не вплине на мою відповідь.
Але певен, ти, як кваліфікована лідерка, знайдеш рішення.
Друга непогана, з усмішкою.
Ти на всіх усміхаєшся.
Так, але є посмішка, а є усмішка.
Ти б знала, якби вміла фліртувати.
Непогані фото, дякую.
То що там з вікторіанською сукнею?
Химерна в тебе школа.
Для плаката потрібна справжня вікторіанська сукня.
За неповні два дні. Може, ти знаєш, у якій крамниці...
Продають вишукані вікторіанські сукні?
- У Ґормсі? - Ти геніальна дизайнерка. Може...
Вишукані вікторіанські сукні в Ґормсі?
Твоя правда.
Нічого не вдасться.
Якби ж я знала хоч одну суперталановиту кравчиню.
Так.
Я тобі пошию.
- За два дні. Раз плюнути. - Серйозно?
Авжеж, ні.
Це неможливо. У жодному разі.
Не на післязавтра.
Тримай.
Було б божевілля починати з нуля.
Але якби в нас була сукня, з якої можна зробити основу.
Нашити ліф, задрапувати спідницю.
Спідниця може мати шлейф, якщо я знайду десь рулон тюлі.
Можна вшити його в пояс, у ліф.
У мене десь є крута срібна нитка. Вона класно дивитиметься з...
- Ти знала, що я не відмовлю. - Я нічого не казала.
Я візьму швейну машинку, а ти приготуй каву.
Працюватимемо всю ніч.
Що таке? Мій син так рано прокинувся?
Вирішив потренуватися перед школою, як ти радив.
О так. Хто перший до лавки.
Так!
- Я дав тобі перемогти. - Так.
- Я дав тобі перемогти. - Блеф — це дуже добре,
та наступного разу хай це буде правда, добре?
Я мушу повернутися до лакросу.
Ми по вуха зайняті підготовкою до прийому інвесторів і новою лінією.
Особливо ти.
Як обличчя «Молодого Бофорта».
Ми майже здобули третю перемогу поспіль.
В історії Макстон-холу такого ще не було.
Не дивно, враховуючи, що це дівчачий спорт.
Ти поговориш з Лексінґтоном чи я?
Будь ласка, тату.
Це ж останній рік.
Усе, що життя ставить на шляху, треба вважати
підготовкою до справді важливих митей.
Митей, які сформують твоє майбутнє.
І першою з таких митей буде прийом.
Ти повністю зосередишся і зробиш ідеальну презентацію.
Від цього залежить імідж компанії.
Як і імідж усієї сім'ї.
Крім того, як на мене,
ми щойно знайшли для тебе ідеальний вид спорту для тренувань.
Наступного разу маєш перемогти.
Ні!
Так, ми якраз дивимося.
Дякую.
Ми якраз дивимося.
Ні, це не можливо, ми перш за все...
Виглядає солідно.
- Не дочекаюся нової колекції. - Це точно.
Шановні гості, любі друзі.
Цей годинник належав моєму прапрапрадідусеві,
який заснував «Бофорт» 125 років тому.
Гадаю, він пишався б, бачачи, як багато ми сьогодні досягли.
Скромна кравецька майстерня
перетворилася на глобальну компанію з багаторічною традицією,
яка визначила перспективи розкішної моди на десятиліття.
Не лише з допомогою виготовлення культового одягу,
але й шляхом передових ринкових екологічних проєктів,
якими ми особливо пишаємося.
Але «Бофорт» був і є сімейною справою
до цього часу.
Тому мене сповнює велика гордість,
коли я передаю слово своєму чудовому сину Джеймсу,
який розповість вам, чому ми зібралися тут цього вечора.
Джеймсе.
Сьогодні ми стаємо очевидцями великої миті.
«Бофорт» розширяє свою імперію.
Ми одягаємо королів, президентів
і найуспішніших бізнесменів світу.
А зараз настав час
додати в це ексклюзивне коло наступне покоління.
Особливо в часи, коли світ так швидко змінюється —
світ, у якому молодь
бере на себе більше відповідальності за свою долю.
Перед вами майбутнє «Бофорта».
То яка ваша думка?
Тост.
За нове покоління «Бофорта».
Сучасне. Шляхетне. Динамічне.
Боже, це прекрасно.
Я знала, що ти зможеш.
Коли закінчиш зі своїм плакатом, виставлю її в блозі.
Вона стане хітом.
Попрасуєш?
Я не проти відрубитися на годинок вісім-десять.
Звісно. Відпочинь.
Добраніч.
Дякую, Ем.
РУБІ — СУКНЯ ДЛЯ НАШОГО ПЛАКАТА НАБУВАЄ ФОРМИ.
ОСОБЛИВА ПОДЯКА ДЖЕЙМСУ БОФОРТУ — БА НІ!
КАМІЛЛА — СУПЕР! ЛІН — БОЖЕ!
ДЖЕССАЛІН — ОВВА, РУБІ! КІРАН — КРУТО!
ДЖЕЙМС — ХОЧ ІДЕЯ І МОЯ,
Я РАДИЙ, ЩО КОМІТЕТ ТЕЖ ЗРОБИВ ЯКИЙСЬ ВКЛАД.
P.S. — ДАСИ НАМ АДРЕСУ КРАВЧИНІ ДЛЯ ВЕЧІРКИ?
ДЖЕЙМС — ВОНА ЧУДОВО ВПОРАЛАСЯ,
ХОЧА ШВЕЙНА МАШИНКА — НАЧЕ МОТЛОХ ЗІ СМІТНИКА.
Огидний, пихатий...
Ні!
Ембер, я... Вона...
Я не хотіла. Мені так шкода.
Гадаєш, її можна використати?
Вітання всім. Мене звати Філіппа Вінфілд.
- Називайте мене Піппою. - Називатиму як скажеш, кицю.
Коли я готувалася до вступу в Оксфорд,
мені допомагало обговорення запитань з іншими.
І саме це ми будемо робити на цьому курсі.
Передайте, будь ласка, ці аркуші на задні парти. Дякую.
Як скажеш, чуваче.
То що, прочитаєте вголос перше запитання?
Так.
«Якщо ви можете назвати причини своїх дій,
чи це означає, що ваші дії раціональні?»
Почуття теж можуть мотивувати дії.
Скільки емоційних рішень ми ухвалюємо щодня?
Дивно робити чітке розмежування між емоцією і раціональністю.
Наче голова і серце взаємовиключні.
Якщо я дію згідно принципів, які вважаю раціональними,
але страждаю від цього, чи мої дії раціональні?
Це чітко вказує, наскільки різними можуть бути принципи людей.
Я ніколи не назву раціональною дію, яка завдала страждань мені чи комусь.
Існують універсальні принципи.
Їх називають аксіомами.
Скажімо, є дві пропозиції роботи.
Одна з більшою зарплатнею, а на іншій ти будеш щасливіша.
Раціонально буде піти на високооплачувану посаду.
Якщо, що не дивно, тебе мотивують гроші...
Перш за все, ти мене не знаєш.
Ти не будеш нікому цікава, якщо не матимеш грошей.
Якщо тобі таке торочать з дитинства,
ти, без сумніву, скажеш, що все інше неважливе.
Доволі жалюгідно, до речі.
Пристрасна дискусія — це добре, але прошу, без переходу на особистості.
Цікава думка з вежі моральної зверхності.
Я не крокую життям, вважаючи, що я краща,
не поводжуся з людьми, як з багном.
Ти хочеш керувати іншими без грошей. Як тобі з цим живеться?
Мені тебе шкода.
- Люди, прошу. - Хочеш провести життя,
представляючи багатство, до якого не доклав зусиль?
Маючи стільки грошей, нащо мати власні ідеї?
Твій спадок, ті твої розіграші. Це все доказ твоєї порожнечі.
І саме тому нікого й ніколи не зацікавиш ти,
а лише твої гроші.
Що робитимемо, якщо Рубі заговорить?
Навряд чи вона щось скаже.
А щодо того, що робитимемо, — нам обом це вже давно відомо.
Що?
Якщо в цьому інциденті і є щось хороше,
то це доказ, що так далі не можна.
- Чому? - Ми надто далеко зайшли, Лід.
Рано чи пізно все випливе, так чи інакше.
Триматимемося в тіні, доки не забудеться.
Скоро я закінчу школу.
- І тоді... - І тоді?
Гадаєш, твої батьки радо приймуть мене в сім'ю? Учителя їхньої дочки?
Я не хочу, щоб ти відмовлялася
від майбуття в «Бофорті» через мене.
Мій батько давно вже махнув на мене рукою.
Журналіст ошукав мене і витиснув з мене інформацію.
«Молодий Бофорт» — твоя ідея.
Ти розробила концепцію для всієї лінії.
Нехай Мортімер кепський батько, але він розумний бізнесмен.
Він не змарнує твого таланту.
Ти матимеш свій шанс. Я знаю.
А в нас його не буде.
Як скажеш.
Погнали!
ПРОФІЛЬ ВІКТОР
Як би ти описав мене трьома словами?
Просто зараз?
Може, «крутий сексуальний жеребчик»?
Дуже точно.
Але вдавана скромність зазвичай досягає більшого.
Усе гаразд?
Мій хлопчик-забавка стає нестерпним, тому шукаю альтернативи.
Та певен, це не зрівняється з твоєю особистою драмою.
Чи вдаватимемо, що те, що було з Рубі на оксфордському курсі, — нормально?
Нічого не було.
Курс — це марнування часу, я мав важливіші справи.
Авжеж.
Що?
Вона зачепила хворе місце?
Гаразд, дам тобі спокій.
Хоча ще ніколи не бачив, щоб вона так виходила з себе.
Випадковий збіг?
Рубі.
Про що задумалася? Усе гаразд, люба?
Нічого важливого.
Не хвилюйся.
Але ти хвилюєшся.
І мій пожиттєвий контракт батька змушує хвилюватися і мене.
Ти колись ображав когось так, що людина йшла з кімнати?
Авжеж.
Знаєш, Рубі,
мені вже майже п'ятдесят.
Я припускався помилок, кривдив людей.
Це неминуче,
але, дякувати богу, це не робить тебе поганою.
Ні?
Ні.
Важливо, щоб ти навчилася на своїх помилках
і визнала їх.
Чому іноді так важко вчинити правильно?
Ну,
це називається «правильно»,
а не «легко».
Ти й про мій вільний час доповідатимеш Лексінґтону?
Я хотіла сказати, що ти мав рацію.
Я тебе не знаю.
На оксфордському курсі я повелася неприпустимо.
Не знаю, що на мене найшло, але...
Вибач.
Вікторіанська вечірка — справді краща ідея.
Звісно, краща.
То що там із сукнею?
Трохи не за планом.
Що сталося?
Вона згоріла.
- Згоріла? - Згоріла.
Плакат, певно, буде не найкращим, та що вдієш.
Неможливо постійно перемагати.
Що ж.
До понеділка.
Передай вітання Лексінґтону.
Агов.
Хочеш побити м'ячі, щоб очистити думки?
Мені потрібен партнер, а потім можемо сходити на обід.
- Гаразд. - Гаразд.
Ще один гравець потрібен?
Ми гратимемо в скрембл.
Може, іншим разом.
Ти йдеш?
Іди вже.
Ось і вони.
- Хто? - Наші партнери в грі.
Гарольд Еллінґтон хоче інвестувати значну суму в «Молодого Бофорта».
Він — останній з потрібних інвесторів.
Чому тут Елейн?
Якщо вона цікавить тебе хоч наполовину, як ти її,
уб'ємо одним пострілом двох зайців.
Молодшому гендиректору «Бофорта» потрібна гідна партнерка поруч.
Сестра твого найкращого друга — ідеальний вибір.
Прекрасна, як завжди.
- Старий спокусник. - Радий зустрічі, Гарольде.
Радий зустрічі.
Ідеальний день для гри, еге ж?
- Вітаю. - Привіт.
- Два, так? - Завжди два.
Такий чистий аристократичний титул, як в Еллінґтонів, важко знайти.
Елейн у захваті від тебе, тобі нічого не треба робити.
Я подбаю про Гарольда. А ти насолоджуйся видовищем.
Я завжди думав, що є два способи закінчити партію в житті.
Перемога чи поразка.
Твій король або стоїть, або лежить.
А Бофорт до кінця бореться за те, щоб устояти.
Я ніколи не думав про третій варіант.
Нічия. Невизначеність.
Мабуть, це саме та мить, коли королі вклоняються одне одному,
що свідчить про їхню велич.
Навіть найменший член родини Елссон робить спробу.
Дуже обережно він обмацує дно хоботом,
а його мати крадькома спостерігає за ним.
Пустельні слони можуть випити до 200 літрів на день,
вісім з яких вміщається в хоботі дорослого слона.
Але посуха...
Що?
Я до вбиральні.
...ці сірі гіганти мають проходити понад 70 кілометрів на день
за складних умов.
Я ДОМОВИВСЯ ПРО ДОСТУП ДО АРХІВУ. МОЖЕМО ПОДИВИТИСЯ СУКНІ В ЛОНДОНІ. ДЖ.
ТИ СЕРЙОЗНО, ЧИ В ЛОНДОНІ ЧЕКАТИМУТЬ У ЗАСІДЦІ СТРИПТИЗЕРИ? Р.
САМА ПОБАЧИШ. ДЖ.Б.
ЯК МИ ДІСТАНЕМОСЯ ДО ЛОНДОНА? Р.Б.
МІЙ ШОФЕР ЗАЇДЕ ЗА ТОБОЮ. ДЖ.М.Б.
ХІБА ТОБІ НЕ 18? НЕ МАВ ЧАСУ ЗДАТИ НА ВОДІЙСЬКЕ ПОСВІДЧЕННЯ?
П.С. ДО РЕЧІ, СКІЛЬКИ В ТЕБЕ ІНІЦІАЛІВ? Р.ДЖ.Б.
ВОЧЕВИДЬ, СТІЛЬКИ Ж, СКІЛЬКИ Й У ТЕБЕ. ДЖ.М.Б.
КОЛИ ПОЇДЕМО?
МОЖЕ, ПРОСТО ЗАРАЗ?
Переклад субтитрів: Олена Скібіцька
Творчий керівник Юрій Лаховський