Algú sap per què hi ha una limusina a fora?
RUBY Dona'm un minut.
Sempre m'ha fascinat el concepte de camuflatge en biologia.
Un bon camuflatge pot fer que el caçador perdi de vista la presa
perquè s'ha fusionat amb l'entorn.
Però això només funciona
quan l'altre no sap què ha de buscar.
I quan un no vol que el trobin.
Tornarem abans de les 20:00, Sra. Bell.
Sí.
- Hola. - Hola, reina.
No sabia que anaves a Londres.
És pel comitè de festes. Demà hem d'imprimir el cartell de la gala.
- Doncs molta sort. - Gràcies.
Ruby.
- Si passa res, truca'm. - Mama.
- Adeu. - Passa-ho bé.
Sí.
Vestits de l'era victoriana, sí.
És el tema de la gala.
Això seria perfecte. Sí.
Senyora.
No trigarem gaire.
Sí. D'acord. Gràcies. Adeu.
Hola.
Gràcies per venir.
I aquest canvi d'opinió?
No és res. Hi anirem, farem fotos i marxarem.
És veritat que feu els vestits del rei Carles?
Sí.
Potser ens el trobem. Li hauràs de fer una reverència.
T'ho creus tot, oi?
Aleshores, ¿no és veritat
que menges caviar,
et banyes en cava i destrosses llits d'aigua?
No facis veure que no has sentit els rumors.
Vaig buidar una ampolla a la piscina
i m'hi vaig ficar. Sense voler.
El caviar és fastigós.
I, pel que fa al tercer punt,
no era un llit d'aigua.
Que avorrit.
Saps el que és avorrit?
- No hi ha cap rumor sobre tu. - No és casualitat.
Prefereixo ser invisible.
Digue'm alguna cosa sobre tu que no sàpiguen els teus companys.
Els meus pares no van estudiar.
Va ser increïble que em donessin la beca.
De sobte, Oxford era una opció.
Estic impacient per anar-hi, fer classes amb premis Nobel,
llegir els llibres de la Bodleian Library, parlar de Hobbes i Nietzsche...
Disculpeu-me.
Preparada?
Acaba-ho i envia-ho.
Senyor.
- Vostè deu ser la Srta. Bell. - Hola.
Benvinguts. Soc en Tristan, mestre sastre.
Segueixin-me, sisplau.
Dos.
Aquí s'exhibeix la col·lecció Beaufort,
que es remunta al 1848.
Els hem preparat un parell de vestits.
Aquest el conec.
Va estar exposat al Victoria and Albert Museum.
Exactament.
A l'exposició sobre la reina Victòria.
M'hi va portar ma germana. Està boja per la moda.
Tot això són només reproduccions.
Els originals són massa delicats per exposar-los al públic.
I, doncs? Ens serveix?
És perfecte.
Li puc fer una foto?
Endavant.
RUBY @Kieran: Ens val això per al cartell?
KIERAN Ets increïble! M'hi poso ara mateix.
JESSALYN Com t'ho has fet?
CAMILLE Sou a la seu de Beaufort?
JESSALYN "Sou"?
Ei.
Emprova-te'l.
- Au va. - Per què no?
Deu costar més del que guanyen els meus pares.
Millor que no m'hi acosti.
Segur que és delicadíssim amb tots els botons i...
Però t'agrada, no?
Emprova-te'l. No tindràs una oportunitat igual.
Si tu et poses l'altre.
Tristan, pots fer una foto? Per la seva família.
No, no cal...
Mira'l.
I ella qui és?
Em dic Ruby Bell, senyor.
Estic al comitè de festes amb en James.
Un plaer conèixer-la.
Està preciosa.
Està jugant a les disfresses quan havia de dinar amb els Ellington.
Entenc que estiguis en una fase de rebel·lia,
però no és just que arrosseguis aquesta pobra noia.
Perdoni per la situació, però em sembla que en James
s'ha pres massa llibertats amb la seva agenda.
El vestit li queda, si m'ho permet,
una mica ajustat al pit.
- Tristan... - Té coses millors a fer.
Pot pujar les fotos a les xarxes.
Com una retrospectiva abans que surti la nova col·lecció.
No sé si aquesta és la imatge
que Beaufort vol projectar.
Sense ànim d'ofendre, però...
aquest és el vestit d'una reina.
Vaig a canviar-me.
...la seva filla volia esperar-lo.
En Percy espera a baix.
Gràcies per una experiència inoblidable.
Saluda'm el rei Carles.
Agafaré el tren.
LIN Com va amb en James?
UN MÓN ENTRE NOSALTRES
BASADA EN LA NOVEL·LA SAVE ME, DE MONA KASTEN
- Ei. - Ni tan sols ho has intentat.
- L'has de llençar bé. - L'estic llençant bé.
Ember.
- I el jardí? - No tinc temps. Tinc deures.
Ahir no vas sortir de l'habitació, tresor.
Què tal per Londres?
Va tot bé?
I tant.
Me n'haig d'anar. Adeu.
- Adeu. - Fins després.
GALA DE DONACIONS
Un cartell interessant.
No sabia que el Sr. Beaufort i vostè s'ocuparien del disseny.
Ningú podrà dir que no ho va donar tot.
- Què en pensa, Sr. Sutton? - Sí.
Bona feina. De debò.
Gràcies.
- Mira-la. - No l'havia vist mai. Que és nova?
Crec que la mare treballa a una fleca.
Hola, Ruby.
Volia dir-te que els cartells són genials.
Però m'hauria agradat saber que els faries tu.
- M'he passat el cap de setmana... - Perdona.
- ...amb el Photoshop. - No en sabia res.
Tens un moment?
- T'has tornat boig? - Què?
No creus que ja m'has humiliat prou?
Surts molt bé a la foto.
Jo intento no destacar i tu vas i penges la meva cara a tot arreu?
Necessitaves els cartells i...
Millor tornem a com era abans.
Abans?
Quan no sabies que jo existia.
Per mi era millor.
Què ha passat?
Em va fer fora davant dels seus pares.
Què? Per què?
S'avergonyia de mi.
El seu pare em mirava com si fos brossa.
De debò?
A la foto, sembles una puta reina.
No els deixis que et tractin així. A ells no.
Només va ser sincer.
Tu no em parlaries si el teu pare no ho hagués perdut tot.
Aquesta opinió tens de mi?
Bon dia.
Avui simularem una situació d'entrevista típica,
com les que us faran a Oxford.
Vens de cardar amb en James?
Sisplau, traieu els qüestionaris d'ahir.
Comencem amb vostè, Srta. Bell.
No a tothom li agrada ser el centre d'atenció,
però aprendrem a mantenir la calma sota pressió.
Així, doncs, Srta. Bell,
¿per què creu que seria la candidata perfecta
per al Saint Hilda's College d'Oxford?
Saint Hilda's va ser...
Saint Hilda's va ser l'última...
universitat per a dones que es va crear a Oxford.
I els ideals d'inclusió i igualtat...
Que avorrit.
Quin rotllo tens amb en James?
Si no sap comportar-se, haurà de sortir de la classe.
- Entesos? - Sí. Entesos.
Srta. Bell, li he preguntat
per què hauria d'acceptar-la.
No per com és Saint Hilda's.
Saint Hilda's és...
diferent de la resta de...
És diferent de la resta d'universitats d'elit.
Per això crec que encaixaria allà.
Ho heu sentit? És diferent.
No ets ningú. Vens d'una família pobra.
Em dic Ruby.
Aquest és el vestit d'una reina.
T'has tornat boig?
Mai ningú no s'interessarà per tu.
Un cartell interessant.
-No li faré la carta de recomanació. - Intento no destacar.
I penges la meva cara a tot arreu?
Millor tornem a com era abans.
Cyril, vine aquí i veurem si continues sent tan valent.
Que bé que hagis vingut. Soc un desastre.
M'ha caigut tot el plat.
- Ara he de llençar tots els profiterols. - Au va!
La regla dels cinc segons.
Fa deu minuts que són a terra.
No els podia agafar. Eren sota el taulell.
Serà el nostre secret.
Per a què és tot això?
Avui és el nostre 20è aniversari.
Volia sorprendre ta mare.
Et podria haver ajudat. Per què no has dit res?
Hi ha coses que les ha de fer un mateix.
I sorprendre la teva dona n'és una.
Va tot bé?
T'has descuidat les...?
Hola.
Dissabte em vaig comportar com un idiota.
Ja ho sé.
No va ser per tu.
- El meu pare i jo... - Et vas avergonyir.
Em vaig avergonyir de mi.
Vaig imprimir els cartells per mostrar-te que no soc així.
Com?
Una persona
que tracta la gent que li agrada com si fos brossa.
- Tothom es riu de mi. - No se'n riuen.
Et volen conèixer.
I t'haurien de conèixer.
Ets massa especial per estar amagant-te.
No ho hauria de decidir jo, això?
El que m'has dit avui...
I si no vull tornar enrere?
- En Cyril fa una festa. - James.
Quan els coneixes, són gent agradable.
L'Alistair, bé...
Londres, Maxton Hall, la festa... és el teu món.
Jo no hi encaixo ni ho vull.
Tinc el meu propi món.
Pot funcionar si evito la gent com tu i en Cyril.
Si soc invisible.
Ruby?
Ja no ets invisible.
Per a mi no.
- Hola, amor. - Hola.
Això estava penjat a la porta.
- Feliç aniversari, vida meva. - Què és tot això?
Això és sucre de llustre?
Fan encara més bona pinta que de costum.
Aquest vestit es va fer per a tu, amb 200 anys d'antelació.
Posa-te'l per a la gala. Et queda massa bé per no fer-ho. J. M. B.
Ves-te'n a la merda, James Beaufort.
Harold, t'enviaré la invitació per l'esdeveniment de Young Beaufort
- i una còpia dels contractes. - Perfecte.
Gràcies per venir. És un plaer comptar amb tu.
És un honor.
- Adeu. - Adeu.
Ben fet.
Què? Estàs orgullós?
Tenim finançament per Young Beaufort.
Han invertit també gràcies a tu.
Creia que l'havia espifiat per jugar a les disfresses
i no dinar amb els Ellington.
Sé que creus que estàs enfadat amb mi
per interrompre la teva festa de disfresses.
Però, si ets sincer,
saps que en realitat t'he fet un favor.
Les persones com ella no poden fer veure gaire temps que són el que no són.
I tu com ho vas fer?
Aquesta empresa ha superat moments difícils.
Només amb el meu esforç,
ta mare i jo vam poder fer-la ressorgir.
Ho he donat tot
per la reputació d'aquesta família.
Mentre no puguis dir el mateix, millor tingues la boca tancada.
Per què no la dones a la Lydia, si tan malament ho faig?
Young Beaufort és idea seva.
A ella li importa més...
Això és el que vol creure.
Però la seva tendència a ficar la pota significa
que mai no serà una bona candidata.
Recorda el que li deus a ta mare i a aquesta empresa.
D'acord?
I controla't, vols?
Tens moltes coses al cap, oi?
Disculpi'm per marxar de classe.
Tenia un mal dia i...
Sé que tens grans objectius.
T'hauràs de decidir si vols aconseguir-los.
No pots apuntar alt i voler passar desapercebuda alhora.
Només qui accepta l'atenció i la crítica té l'oportunitat d'arribar al cim.
En Graham... Vull dir, el Sr. Sutton
m'ha parlat molt bé de tu.
Així que has d'anar a totes.
D'acord?
I demostra'm que pots acabar una classe
sense provocar el caos.
Ni idea.
Allà.
Ha penjat la seva foto pertot arreu. Està boja.
- Que es creu especial? - Pobre James.
- Parleu de la Ruby? - Per què t'hi fiques?
Us penseu que això és el món real,
però els diners i el respecte es poden esvair en un ai.
I el que queda és un mateix.
Així que invertiu més a ser bones persones
i no tant en una bossa nova.
Ho fem juntes?
Perdona'm pel que et vaig dir.
Tenia un mal dia.
No passa res.
Segurament, no t'hauria parlat si el meu pare no hagués fet fallida.
No era una persona particularment bona,
així que li estic agraïda, en cert sentit.
M'ha convidat a una festa.
Se n'ha anat de l'olla o què?
Va venir a casa meva a disculpar-se i va dir
- que no vol tornar a com era abans. - En James.
En James Beaufort va dir això?
No fotis!
I què?
Hi aniràs?
No pots tornar a amagar-te.
Li moles al noi més guapo de l'escola.
Mostra als idiotes qui és la Ruby Bell.
"Si la reputació et va malament, viu sense cap mirament."
Ho sé per experiència.
Però jo tinc miraments.
En tinc molts.
Doncs ves-hi amb la teva petulància de sempre.
A en James no li molesta.
- Maxton! - Hall!
Potser és veritat.
Potser hi ha un abisme entre el meu món i el dels altres.
Una terra de no ningú.
I, qui la travessa,
en qualsevol direcció,
només en pot sortir ferit.
Cal coratge per atrevir-se,
per defensar el que vols.
Però res no és més esgotador que preguntar-se
si ha estat un error intentar-ho.
Un quiropràctic de Londres em va ensenyar això.
És el millor per al mal de cap tensional.
El cap de Young Beaufort.
Deus tenir molta pressió.
A mi ja m'han organitzat les pràctiques.
Però, quan tot se'm fa costa amunt,
intento recordar que, un dia, tot allò serà nostre.
Tu seràs al capdavant de tot.
Quan queda exposada, la presa només té dues opcions:
fugir o plantar cara.
Però la veritat és que,
un cop que t'han vist de debò,
potser t'adones que no ets tan fràgil ni indefensa com et pensaves.
Que tens espines sota el camuflatge
i no t'has d'amagar a l'ombra.
Ruby.
T'ha convidat en Cyril?
Ha estat el teu germà.
Ah, sí?
Et sents molt poderosa, oi?
Tens en James a la butxaca i coneixes el meu dilema.
Però saps què?
Pots dir el que vulguis.
Ja no hi ha res per revelar.
S'ha acabat.
Per sempre.
Gràcies a tu.
Em sap greu, Lydia.
No vull compassió.
Però has d'entendre una cosa:
en James i jo cuidem l'un de l'altre.
Si surts amb ell,
no et podràs amagar enlloc.
I, si li trenques el cor,
estàs acabada.
Has vingut.
He estat pensant.
Crec que el passat està...
sobrevalorat.
Gràcies pel vestit.
De res.
Perdona.
Hi ha molta gent.
Ja m'ha anat bé. La cosa s'estava escalfant.
Sortim d'aquí.
- La jaqueta. - T'espero aquí.
Des de quan marxes de les festes abans de les 4:00?
- Des de quan és cosa teva? - No ho sé.
Deixa-ho estar.
Ei, Ruby.
Deixa que el nostre amic es quedi.
- Som tots amics, oi? - Ei, Cyril.
No, no, no!
Quina vergonya.
James!
Ei, tranquil·la.
Tranquil·la. Calma't.
Ja ha passat.
Deixa-ho.
Percy.
Tenim res perquè entri en calor?
Encara era petita.
Anava en barca amb el pare.
El meu peluix va caure a l'aigua.
Vaig intentar agafar-lo i vaig caure.
El pare es va llençar a buscar-me. Jo no sabia nedar.
Va passar una barca.
És culpa meva que no pugui caminar.
Faig una altra volta, senyor?
No sé...
què hi faig, aquí, Percy.
Subtítols: Nahuel Martino González
Supervisor creatiu Guillermo Parra