Ved nogen, hvorfor der holder en limousine udenfor?
RUBY Giv mig et minut.
Jeg har altid været fascineret af begrebet camouflage i biologi.
Camouflage så god, at jægere overser deres bytte,
fordi det går i ét med omgivelserne.
Men camouflage virker kun,
når den anden ikke ved, hvad man kigger efter.
Og så længe man ikke vil findes.
Vi er tilbage kl. 20.00, frk. Bell.
Ja.
- Hej. - Hej, skat.
Du har aldrig nævnt en tur til London.
Det er til udvalget. Gallaplakaten skal trykkes i morgen.
- Jamen så held og lykke. - Tak.
Ruby.
- Hvis der er noget, så ring til mig. - Mor.
- Vi ses. - Mor dig.
Ja.
Kjoler fra viktoriatiden. Ja.
Det er gallafestens tema.
Det er perfekt. Præcis.
Frue.
Det går hurtigt.
Præcis. Okay. Tak. Farvel.
Hej.
Tak for afhentningen.
Hvorfor ændrede du mening?
Det er ikke så vigtigt. Vi tager billeder af kjolen og smutter.
Passer det, at I laver jakkesæt til kong Charles?
Ja.
Måske møder vi ham i dag. Så er du nødt til at neje.
Tro ikke på alt, hvad du hører.
Så det passer ikke,
at du spiser kaviar,
bader i champagne og ødelægger vandsenge under sex?
Lad ikke, som om du ikke ved, hvad folk siger.
Jeg tabte en flaske i poolen engang
og svømmede en tur. Ved et uheld.
Kaviar er klamt.
Hvad angår det tredje punkt,
var det ikke en vandseng.
Hvor kedeligt.
Vil du høre noget virkelig kedeligt?
- Der er ikke et eneste rygte om dig. - Det er tilsigtet.
Jeg er helst usynlig.
Fortæl mig noget om dig selv. Som ingen af vores klassekammerater ved.
Jeg er familiens første på college.
Stipendiet til Maxton Hall overraskede alle.
Pludselig var Oxford i rækkevidde.
Jeg kan dårligt vente til Nobel-pristageres kurser
og læse alt i Bodleian-biblioteket og diskutere Hobbes og Nietzsche.
Undskyld.
Klar?
Bliv færdig, og send det.
Hr.
- Du må være frøken Bell. - Hej.
Velkommen. Jeg er Tristan, skrædderen her.
Vær sød at følge mig.
To.
Dette er showroom for Beaufort-samlingen,
som går tilbage til 1848.
Vi har forberedt et par kjoler til dig.
Den kender jeg.
Den blev vist sidste år på Victoria og Albert Museum.
Helt rigtigt.
Dronningen Victorias retrospektiv.
Min søster tog mig med. Hun er mode-besat.
Det er reproduktioner.
Originalerne er for sarte til at blive vist for offentligheden.
Hjælper det?
Den er perfekt.
Må jeg tage et billede?
Endelig.
RUBY @Kieran: Er den god til en plakat?
KIERAN - Du er fantastisk! Jeg starter nu.
JESSALYN Hvordan klarede du det?
CAMILLE Er du på Beaufort-samlingen?
JESSALYN Hvem er du?
Hej.
Vil du prøve?
- Som om. - Hvorfor ikke?
Den koster mere, end mine forældres tjener.
Jeg bliver på afstand.
Den er nok kompliceret med alle knapperne og...
Du kan lide den.
Prøv den. Hvornår får du en ny chance?
Hvis du følger trop.
Tristan, kan du tage et billede?
Nej, det er...
Der var du.
Må jeg spørge, hvem det er?
Ruby Bell.
Jeg er i festudvalget med din søn.
En fornøjelse.
Du ser fantastisk ud.
Han klæder sig ud, mens vi venter på ham til frokost med familien Ellington.
Jeg forstår, at du er i din oprørske fase,
men det er upassende at trække pigen ind i den.
Undskyld bagholdet, men jeg er bange for,
at James har givet sig selv for stort spillerum.
Kjolen er, hvis jeg må sige det,
lidt stram omkring brystet.
- Tristan... - Han har bedre ting at gøre.
James kan lægge billedet op.
Som en retrospektiv før lanceringen af den nye kollektion.
Det er vist ikke det billede,
Beaufort vil projicere.
Ikke for noget, men
det er en dronnings kjole.
Jeg skifter tøj.
...hans datter ville vente på dig.
Percy venter dernede.
Tak for den uforglemmelige oplevelse.
Hils kong Charles.
Jeg tager toget.
LIN Hvordan går det med James?
Maxton Hall THE WORLD BETWEEN US
BASERET PÅ ROMANEN "SAVE ME" AF MONA KASTEN
- Hej. - Du prøvede ikke engang.
- Du skal kaste den rigtigt. - Det gør jeg.
Ember.
- Haven? - Jeg har ikke tid. Jeg har lektier.
Du kom aldrig ud fra dit værelse i går, skat.
Hvordan gik det?
Alt i orden?
Klart.
Jeg skal gå. Ses.
- Farvel. - Vi ses.
DONORGALLA
Interessant design.
Jeg forventede ikke, at hr. Beaufort lod dig om designet.
I det mindste kan ingen sige, at du ikke gav alt.
- Hvad synes du, hr. Sutton? - Ja.
Godt arbejde. Virkelig.
Tak.
- Der er hun. - Jeg har aldrig set hende. Er hun ny?
Hendes mor arbejder i et bageri.
Hej, Ruby.
Jeg ville bare sige, at plakaterne er fede.
Det ville have været rart at vide, at du lavede dem.
- Jeg brugte hele weekenden... - Undskyld.
- ...i Photoshop. - Jeg vidste intet.
Har du et øjeblik?
- Er du bindegal? - Hvad?
Var London ikke ydmygende nok?
Du ser godt ud på det.
Jeg holder lav profil, og du viser mit ansigt over hele skolen?
Du havde brug for plakater...
Vi bør fortsætte som før.
Før?
Da du ikke vidste, at jeg eksisterede.
Jeg var bedre stillet.
Er alt okay?
Han smed mig ud foran sine forældre.
Hvad? Hvorfor?
Han skammede sig.
Hans far kiggede på mig, som om jeg var skidt.
Seriøst?
Du ligner sgu da en dronning på det billede.
Du må ikke lade dem behandle dig sådan.
Han var bare ærlig.
Du taler kun med mig, fordi din far mistede alt.
Rart, at du tænker så lavt om mig.
Godmorgen.
I dag vil vi simulere en typisk samtalesituation,
som I vil opleve i Oxford.
Fik du en quickie med James?
Tag venligst spørgsmålene fra i går frem.
Lad os starte med dig, frøken Bell.
Ikke alle kan lide opmærksomhed,
men at holde hovedet koldt under pres kan læres.
Så, frøken Bell,
hvorfor er du den perfekte kandidat
til Saint Hilda's College i Oxford?
Saint Hilda's var...
Saint Hilda's var den sidste
kvindeskole etableret i Oxford.
Og idealerne om inklusion og lighed...
Kedeligt.
Fortæl os, hvad der skete med James.
Opfør dig pænt,
eller forlad klasseværelset.
- Forstået? - Ja. Forstået.
Frøken Bell, jeg spurgte dig,
hvorfor de skulle acceptere dig.
Ikke om fordelene ved Saint Hilda's.
Saint Hilda's er
forskellig fra...
...er forskellig fra de gamle eliteskoler.
Og derfor tror jeg, jeg ville passe ind.
Hørte I det? Hun er anderledes.
Du er fra et ligegyldigt hul.
Jeg hedder Ruby.
Det er en dronnings kjole.
Er du skør?
Ingen vil være interesseret i dig.
Interessant design, frøken Bell.
-Ingen anbefaling. - Jeg prøver ikke at skille mig ud,
og du viser mit ansigt over hele skolen?
Vi bør fortsætte som før.
Cyril, kan du også snakke løs heroppe?
Godt, du er her. Jeg er et kæmpe kvaj.
Jeg tabte hele tallerkenen.
- Jeg må smide kagerne ud. - Hold op.
Det er femsekundersreglen.
De har været der i mindst ti.
Jeg kunne ikke nå dem. De var under bordet.
Vores lille hemmelighed.
Hvad er alt det her for?
Det er vores 20 års bryllupsdag.
Jeg ville overraske din mor.
Jeg kunne have hjulpet. Hvorfor sagde du ikke noget?
Der er nogle ting, man skal gøre selv.
Og at fortrylle sin kone er én af dem.
Er alt okay?
Har du glemt din...
Hej.
Jeg var en idiot i lørdags.
Ja.
Det var ikke på grund af dig.
- Min far og jeg... - Du var flov.
Over mig selv.
Jeg fik plakaterne trykt for at vise dig, at jeg ikke er sådan.
Hvordan?
Nogen,
der behandler mennesker, han kan lide, som skidt.
- Jeg er til grin. - De griner ikke.
De vil kende pigen.
Og det synes jeg, de burde.
Du er alt for speciel til at skjule dig for nogen.
Er det ikke min beslutning?
Det, du sagde i skolen i dag...
Hvad, hvis jeg ikke vil tilbage?
- Cyril holder en holdfest. - James.
Når du først lærer dem at kende, er de søde.
Alistair i hvert fald...
London, Maxton Hall, Cyrils fest, det er din verden.
Jeg passer ikke ind.
Jeg har mit liv.
Det kan fungere, hvis jeg undgår folk som dig og Cyril.
Hvis jeg er usynlig.
Ruby?
Du er ikke usynlig længere.
Ikke for mig.
- Hej, skat. - Hej.
Her. Det her hang på lågen.
- Tillykke med bryllupsdagen, min engel. - Wow.
Er det flormelis?
De ser ekstra gode ud.
Den her kjole er skabt til dig. Bare 200 år for tidligt.
Tag den på til fundraiseren. Du er for smuk til at lade være. J.M.B.
Skrid ad helvede til, James Beaufort.
Harold, jeg sender dig invitationen til Young Beaufort-arrangementet
- med en kopi af kontrakterne. - Fantastisk.
Tak, fordi du kom. Det er dejligt at have dig med.
Det er en ære.
- Farvel. - Farvel.
Godt klaret.
Er du stolt?
Young Beaufort er fuldt finansieret.
Du arbejdede på denne investering.
Jeg troede, jeg kvajede mig, fordi jeg klædte mig ud
og ikke spiste med Ellington.
Jeg ved, du tror, du er vred på mig,
fordi jeg afbrød din lille kostumefest.
Men hvis du er ærlig,
så ved du, at jeg gjorde dig en tjeneste.
Piger som hende kan ikke bevare
illusionen om at være noget, de ikke er.
Hvordan bevarede du den?
Det her selskab har være igennem svære tider.
Det var mit arbejde,
der gjorde det muligt for din mor og jeg at rette det ud.
Jeg gav alt
for familiens omdømme.
Så længe du ikke kan sige det samme, kan du holde munden lukket.
Så giv det til Lydia, hvis du er så utilfreds med mig.
Young Beaufort var hendes idé.
Hun er mere investeret...
Det vil hun gerne tro.
Faktum er, at Lydias svaghed for fejltrin betyder,
at hun aldrig vil være en seriøs kandidat.
Husk, hvad du skylder din mor og det her selskab.
Okay?
Og tag dig sammen.
Du har gang i en masse lige nu.
Undskyld for sidste time.
Det var en skidt dag...
Jeg ved, du har store mål.
Du er nødt til at beslutte, om du vil nå dem.
Du kan ikke sigte højt og flyve under radaren på samme tid.
Kun de, der kan håndtere dom, har en chance for at nå til tops.
Graham... Hr. Sutton
roste dig højt.
Så du skal virkelig gå efter det.
Okay?
Og vis mig, at vi kan klare os igennem en time
uden at skabe kaos.
Ingen anelse.
Derovre.
Hun hænger billederne på alle vægge som en skør stalker.
- Tror hun, hun er speciel? - Stakkels James.
- Handlede det om Ruby? - Hvad rager det dig?
Jeg ved, I tror, det er den virkelige verden,
men penge og respekt kan gå tabt. Sådan her.
Og så er I alt, hvad I har tilbage.
Så invester lidt i at udvikle jeres karakter
og lidt mindre i jeres næste taske.
Laboratorie-partner?
Undskyld det før.
Skidt dag.
Det er okay.
Jeg ville nok ikke have talt med dig, hvis min far ikke var gået konkurs.
Men jeg var ikke en særlig flink person,
så jeg er næsten taknemmelig for ham.
James inviterede mig til fest.
Er han forvirret?
Han kom hjem til mig for at undskylde og sagde,
- at han ikke vil have det som før. - James.
Sagde James Beaufort det?
Hold da kæft.
Og?
Tager du med?
Så kan ikke gemme dig igen.
Skolens lækreste fyr vil have dig.
Så vis idioterne, hvem Ruby Bell er.
Når dit omdømme er ødelagt, kan du leve livet uden skam.
Tro mig, det ved jeg.
Men jeg er ikke skamløs.
Jeg har al skammen.
Så tag med så snobbet og betaget, som du er.
Det generer vist ikke James.
- Maxton! - Hall!
Måske er det sandt.
Måske er der en kløft mellem min verden og andres.
Som et ingenmandsland.
Og den, der krydser det,
i begge retninger
kommer uden tvivl til skade.
Det kræver mod at vove sig derud.
At stå fast ved sine ønsker.
Men intet er mere trættende end spørgsmålet,
om det var en fejl at prøve.
En ny, trendy kiropraktor fra London viste mig det her.
Det er det bedste for spændingshovedpine.
Lederen af Young Beaufort.
Jeg kan forestille mig presset.
Mine forældre planlægger mine praktikophold.
Men når det hele bliver for meget,
prøver jeg at huske, at det hele vil være vores en dag.
Du får ansvaret for alt.
Når dækket er afsløret, har byttet kun to muligheder.
At kæmpe eller flygte.
Men sagen er,
når du er blevet set, virkelig set,
vil du nok indse, at du ikke er så harmløs og hjælpeløs, som du troede.
At du har pigge under camouflagen
og ikke behøver at gemme sig i skyggerne.
Ruby.
Sig ikke, Cyril inviterede dig.
Det var faktisk din bror.
Så det var det?
Du må føle dig ret magtfuld.
Du har James snoet om din lillefinger, og du kender til mit dilemma.
Men ved du hvad?
Du kan sige, hvad du vil nu.
Der er intet at fortælle mere.
Det er forbi.
For altid.
Takket være dig.
Undskyld, Lydia.
Jeg vil ikke have ynk.
Men forstå en ting.
James og jeg passer på hinanden.
Hvis I er sammen,
er der ingen steder at gemme sig.
Og hvis du knuser hans hjerte,
er du færdig.
Du kom.
Jeg tænkte over det.
Jeg synes, at fortiden er
overvurderet.
Tak for kjolen.
Det var så lidt.
Undskyld.
Her er for proppet.
Perfekt timing. Det var ved at være hedt.
Lad os smutte.
- Jeg tager min jakke. - Jeg venter her.
Siden hvornår forlader du fester før kl. fire?
- Rager det dig? - Aner det ikke.
Hold op.
Hej, Ruby.
Lad os tage vores ven.
- Vi er alle venner, ikke? - Hej, Cyril.
Nej!
Så pinligt.
James! James! James!
James!
Så, det er okay.
Rolig nu.
Det er okay.
Hold op.
Percy.
Har vi noget varmt tøj?
Jeg var stadig lille.
Min far og jeg tog ud på en båd.
Min bamse faldt i vandet.
Jeg prøvede at nå den og mistede balancen.
Far sprang i efter mig. Jeg kunne ikke svømme endnu.
Pludselig var der en båd.
Det er min skyld, han sidder i kørestol.
Skal jeg køre rundt om blokken igen?
Jeg ved ikke,
hvad jeg laver her, Percy.
Tekster af: Anders Langhoff
Kreativ supervisor Lotte Udsen