Vet noen hvorfor det er en limousin parkert utenfor?
RUBY Gi meg ett minutt.
Jeg har alltid vært fascinert av begrepet kamuflasje i biologi.
Kamuflasje så god at jegere bommer på byttet sitt
fordi de går i ett med omgivelsene.
Men kamuflasje fungerer bare
så lenge en ikke vet hva man skal se etter.
Og så lenge du ikke vil bli funnet.
Vi er tilbake kl. 20.00, Bell.
Ja.
- Hei. - Hei, kjære.
Du sa ikke noe om en London-tur.
Det er for komiteen. Gallaplakaten skal trykkes i morgen.
- Greit, lykke til. - Takk.
Ruby.
- Hvis det er noe, så ring meg. - Mamma.
- Vi ses senere. - Kos dere.
Ja.
Kjoler fra Viktoriatiden. Ja.
Det er temaet for gallaen.
Det er perfekt. Nettopp.
Frue.
Vi skal være raske.
Akkurat. Greit. Takk. Ha det.
Hei.
Takk for hentingen.
Hvorfor endret du mening?
Ingen stor sak. Vi kommer, tar bilder og drar.
Lager dere virkelig dresser for kong Charles?
Ja.
Kanskje vi treffer ham i dag. Da må du neie.
Ikke tro på alt du blir fortalt.
Da er det ikke sant
at du spiser kaviar,
bader i champagne og ødelegger vannsenger under sex?
Ikke lat som om du ikke vet hva de sier om deg.
Mistet en flaske bobler i bassenget
en gang og svømte. Ved et uhell.
Kaviar er ekkelt.
Når det gjelder det tredje punktet,
var det ikke vannseng.
Så kjedelig.
Vil du høre noe kjedelig?
- Det fins ikke rykter om deg. - Det er ikke tilfeldig.
Jeg vil være usynlig.
Fortell meg noe om deg selv. Noe ingen av klassekameratene våre vet.
Ingen i familien min har studert.
Vi kunne ikke tro at jeg fikk stipend.
Plutselig var Oxford innen rekkevidde.
Gleder meg til å være der, ta kurs med nobelprisvinnere,
lese alt i Bodleian-biblioteket og diskutere Hobbes og Nietzsche.
Beklager.
Klar?
Fullfør det og send det.
Sir.
- Du må være Bell. - Hei.
Velkommen. Jeg er Tristan, skreddermesteren.
Følg meg.
To.
Utstillingsrommet for Beaufort-kolleksjonen,
som dateres tilbake til 1848.
Vi har forberedt noen kjoler.
Denne husker jeg.
Den ble vist i fjor på Victoria og Albert-museet.
Helt riktig.
På Dronning Victoria-utstillingen.
Jeg måtte gå to ganger. Søsteren min er motebesatt.
Alt dette er bare reproduksjoner.
Originalene er for skjøre til å gjøres tilgjengelige for publikum.
Så, hjelper det?
Det er perfekt.
Kan jeg ta et bilde?
Vær så god.
@KIERAN: VIL DETTE BLI BRA SOM PLAKAT?
FANTASTISK, RUBY! JEG BEGYNNER MED EN GANG.
HVORDAN KLARTE DU DET?
ER DU PÅ BEAUFORT-KOLLEKSJONEN?
JESSALYN DEG?
Hei.
Prøve den?
- Ja, særlig. - Hvorfor ikke?
Den koster mer enn familien tjener på et år.
Jeg tror jeg står over.
Det er nok komplisert med alle knappene og...
Men du liker den.
Prøv den. Når får du en ny sjanse?
Hvis du prøver dressen.
Kan du ta et bilde? Familien hennes vil se.
Nei, det er...
Vær så god.
Kan jeg spørre hvem dette er?
Jeg er Ruby Bell.
Jeg jobber med din sønn i komiteen.
Hyggelig å møte deg.
Du ser flott ut.
Han kler seg ut mens han er ventet til lunsj med Ellingtonene.
Jeg forstår at du er i din opprørske fase,
men det er taktløst å involvere den stakkars jenta.
Beklager bakholdet, men jeg er redd
James har hatt for mye spillerom i planleggingen.
Kjolen er, om jeg kan si det,
litt stram rundt brystet.
- Tristan... - Han har bedre ting å gjøre.
James kunne legge ut bildene.
Som et tilbakeblikk før lanseringen av den nye kolleksjonen.
Jeg vet ikke om dette er bildet
Beaufort ønsker å prosjektere.
Ikke meningen å fornærme, men
det er kjolen til en dronning.
Jeg går og skifter.
...datteren hans ønsket å vente på på deg.
Percy venter nede.
Takk for den utrolige opplevelsen.
Hils kong Charles.
Jeg tar toget.
LIN HVORDAN GÅR DET MED JAMES?
Maxton Hall THE WORLD BETWEEN US
BASERT PÅ ROMANEN "SAVE ME" AV MONA KASTEN
- Hei. - Du prøvde ikke engang.
- Du må kaste den riktig. - Jeg gjør det.
Ember.
- Så, hagen? - Jeg har ikke tid. Jeg har lekser.
Du kom aldri ut fra rommet ditt i går, kjære.
Hvordan var London?
Er alt ok?
Ja da.
Jeg må gå. Sees senere.
- Ha det. - Vi sees senere.
DONASJONSGALLA
Interessant design, Bell.
Jeg forventet ikke at Beaufort og du tok dere av designet.
Ingen kan si at du ikke har gitt alt.
- Hva synes du, Sutton? - Ja.
Godt jobbet. Virkelig.
Tusen takk.
- Der er hun. - Aldri sett før. Er hun ny?
Jeg hørte moren hennes jobber i et bakeri.
Hei, Ruby.
Jeg ville bare si at plakatene er veldig kule.
Men det hadde vært fint å vite at du lagde dem.
- Jeg brukte hele helgen på bildene... - Beklager.
- ...i Photoshop. - Jeg visste ingenting.
Kan vi prate?
- Er du fullstendig gal? - Hva?
Synes du ikke London var ydmykende nok for merg?
Du ser flott ut på bildet.
Jeg vil ikke skille meg ut, og du henger ansiktet mitt overalt?
Du trengte plakater, og jeg...
Vi burde ha det som før.
Før?
Da du ikke visste at jeg fantes.
Jeg hadde det bedre.
Er alt i orden?
Han kastet meg ut av utstillingen foran foreldrene sine.
Hva? Hvorfor?
Han skammet seg.
Faren hans så på meg som om jeg var dritt på skoen hans.
Seriøst?
Du ser ut som en dronning på det bildet.
Du må ikke la dem behandle deg slik. Ikke dem.
Han var bare ærlig.
Du hadde ikke snakket med meg om faren din ikke mistet alt.
Fint at du har så dårlig inntrykk.
God morgen.
I dag vil vi simulere en typisk intervjusituasjon,
som dere vil oppleve på Oxford.
Hatt en kjapp en med James?
Vennligst ta frem gårsdagens spørreskjemaer.
La oss begynne med deg, Bell.
Ikke alle liker å være sentrum for oppmerksomhet,
men å holde seg rolig under press kan læres.
Så,
hvorfor ville du vært den perfekte kandidaten
for Saint Hilda's College i Oxford?
Saint Hilda's var...
Saint Hilda's var det siste
kvinnecolleget som ble etablert i Oxford.
Og idealene om inkludering og likhet...
Kjedelig.
Si hva som skjedde med James.
Kan du ikke oppføre deg,
må du forlate klasserommet mitt.
- Forstått? - Ja. Forstått.
Bell, jeg spurte deg
hvorfor de skal akseptere deg.
Ikke om fordelene med Saint Hilda's.
Saint Hilda's er
forskjellig fra...
er annerledes enn de gamle elitecollegene.
Så jeg tror jeg ville passet inn der.
Hører dere? Hun er annerledes.
Du er et null, fra en bakevje uten navn,
Jeg heter Ruby.
Det er kjolen til en dronning.
Er du fullstendig gal?
Og det er derfor ingen er interessert i deg.
Interessant design, Miss Bell.
-Ingen anbefalingsbrev. - Jeg prøver å ikke skille meg ut.
Henger du fjeset mitt overalt?
Vi burde ha det som før.
Cyril, virker munnen din her oppe også?
Jeg er glad du er her. Jeg er en kløne.
Jeg mistet hele fatet.
- Jeg må kaste vannbakkelsene. - Å, kom igjen.
Fem-sekunders regel.
De har ligget der i minst ti.
Jeg kunne ikke nå dem. De lå under benken.
Vår lille hemmelighet.
Hva er alt dette for noe?
Vi har 20-årsjubileum i dag.
Jeg ville overraske moren din.
Jeg kunne ha hjulpet deg. Hvorfor sa du ikke noe?
Det er enkelte ting man må gjøre selv.
Og å fortrylle sin kone er en av dem.
Er alt i orden?
Glemte du...
Hei.
Jeg var en dritt på lørdag.
Jeg vet det.
Ikke på grunn av deg.
- Faren min og jeg... - Du ble flau.
Flau over meg selv.
Jeg skrev ut plakatene for å vise deg at jeg ikke er sånn.
Som hva?
Noen
som behandler folk han liker som dritt.
- Hele skolen ler av meg. - De ler ikke.
De vil vite hvem jenta er.
Jeg synes de burde vite det.
Du er altfor spesiell til å gjemme deg for noen.
Er ikke det min avgjørelse?
Det du sa på skolen i dag...
Hva om jeg ikke vil tilbake?
- Cyril holder fest for laget. - James.
Når du først blir kjent med dem, er de hyggelige.
I hvert fall Alistair...
London, skolen, Cyrils fest, det er din verden.
Jeg vil ikke passe inn.
Har min egen verden.
Det funker hvis jeg unngår folk som deg og Cyril.
Om jeg er usynlig.
Ruby?
Du er ikke usynlig mer.
Ikke for meg.
- Hei, kjære. - Hei.
Her. Denne hang ved porten.
- Gratulerer med dagen, min engel. - Å, jøss.
Er dette melis?
De ser så fine ut. Hva har du gjort annerledes?
Denne kjolen ble laget til deg. Bare 200 år for tidlig.
Bruk den på gallaen. Du er for pen i den til ikke å bruke den. JMB.
Dra til helvete, James Beaufort.
Harold, jeg sender deg invitasjonen til Young Beaufort-arrangementet,
- sammen med en kopi av kontraktene. - Flott.
Takk for at du kom. Flott å ha deg med.
Det er en ære.
- Ha det. - Ha det.
Bra gjort.
Er du stolt?
Young Beaufort er fullfinansiert.
Du jobbet med denne investeringen.
Jeg trodde jeg ødela alt, fordi jeg kledde meg ut
og ikke åt med Ellingtonene.
Jeg vet at du tror du er sint på meg
fordi jeg avbrøt kostymefesten din.
Men hvis du er ærlig,
så vet du at jeg faktisk gjorde deg en tjeneste.
Slike jenter klarer seg ikke lenge,
med illusjonen om å være noe annet.
Hvordan klarte du det?
Dette selskapet har gått gjennom vanskelige tider.
Mitt harde arbeid alene
gjorde det mulig for oss å få det på rett kurs.
Jeg ga alt
for denne familiens rykte.
Så lenge du ikke kan si det samme, kan du holde kjeft.
Hvorfor gir du det ikke til Lydia hvis du er så misfornøyd med meg?
Young Beaufort var hennes idé.
Hun er mer engasjert, dyktig...
Det ønsker hun å tro.
Faktum er at Lydias svakhet for feiltrinn betyr
at hun aldri vil bli en seriøs kandidat.
Husk hva du skylder moren din og dette selskapet.
Greit?
Og ta deg sammen.
Du har mye på gang akkurat nå.
Jeg beklager forrige time.
Hadde en dårlig dag og...
Jeg vet at du har høye mål for fremtiden.
Du må bestemme om du vil oppnå dem.
Du kan ikke sikte høyt og fly under radaren samtidig.
Bare de som kan håndtere fordømmelse har en sjanse til å komme til toppen.
Graham... Sutton
roste deg opp i skyene.
Så du må virkelig satse.
Greit?
Og vis at vi kan klare oss gjennom en klassetime
uten å forårsake kaos.
Ingen idé.
Der borte.
Hun henger opp bildene på alle veggene som en gal forfølger.
- Tror hun at hun er spesiell? - Stakkars James.
- Handler dette om Ruby? - Hva bryr det deg?
Du tror dette er den virkelige verden,
men penger og respekt kan gå tapt, akkurat som dette.
Da har du bare deg selv igjen.
Så invester litt i å utvikle karakteren din
og ikke så mye i den nye veska di.
Lab-partnere?
Beklager det jeg sa.
En dårlig dag.
Det er greit.
Jeg hadde nok ikke pratet med deg om pappa ikke hadde gått konkurs.
Men jeg var ikke en spesielt hyggelig person,
så jeg må nærmest takke ham.
James inviterte meg til fest.
Er denne fyren forvirret eller?
Han kom hjem til meg for å be om unnskyldning og sa
- han ikke ville ha det sånn det var før. - James.
Sa James Beaufort det?
Herregud.
Og?
Skal du gå?
Du kan ikke gjemme deg mer nå.
Den hotteste fyren på skolen vil ha deg.
Så vis idiotene hvem Ruby Bell er.
Når ryktet ditt er ødelagt, kan du leve livet uten skam.
Tro meg, det vet jeg.
Men jeg har skam.
Jeg er skamfull.
Så dra dit og vær akkurat sånn.
Det plager nok ikke James.
- Maxton! - Hall!
Mulig det er sant.
Kanskje det er et gap mellom min og andres verden.
Som et ingenmannsland.
Og den som krysser det,
i hvilken som helst retning,
er sikker på å bli såret.
Man må være modig for å dra dit.
Å stå opp for det man ønsker.
Men ingenting er mer kjedelig enn spørsmålet
om det hadde vært en feil å prøve.
En ny, trendy kiropraktor fra London viste meg dette.
Det beste trikset mot spenningshodepine.
Sjefen til Young Beaufort.
Jeg kan forestille meg presset.
Foreldrene mine planlegger praksisen.
Men når det hele blir for mye,
prøver jeg å huske at alt vil bli vårt en dag.
Du vil ha ansvaret for alt.
Når gjemmestedet avsløres, har byttet bare to alternativer.
Kjempe eller flykte.
Men saken er,
når du er blitt sett, virkelig sett,
innser du kanskje at du ikke er så harmløs og hjelpeløs som du trodde.
At du har pigger under kamuflasjen
og ikke trenger å gjemme deg i skyggene.
Ruby.
Så Cyril inviterte deg.
Faktisk var det broren din.
Det er sånn det er?
Du må føle deg ganske mektig.
Du har James snurret rundt fingeren din, og du vet om mitt lille dilemma.
Men vet du hva?
Du kan si hva du vil nå.
Det er ingenting å si lenger.
Det er over.
For godt.
Takket være deg.
Beklager, Lydia.
Trenger ikke medynk.
Men du må forstå én ting.
James og jeg passer på hverandre.
Hvis du er med ham,
kan du ikke gjemme deg.
Om du knuser hjertet hans,
er du ferdig.
Du kom.
Jeg har tenkt.
Jeg tror fortiden er
overvurdert.
Takk for kjolen.
Vær så god.
Beklager.
Det er så fullt her.
Bra timing. Det begynte å bli varmt.
Kom, vi drar herfra.
- Skal hente jakken. - Jeg venter.
Siden når forlater du fester før klokken 04.00?
- Siden når bryr det deg? - Aner ikke.
Hold opp.
Hei, Ruby.
La oss få henge med vennen vår.
- Alle er venner. - Hei, Cyril.
Nei, nei!
Så flaut.
James! James! James!
James!
Du, det går bra.
Det går bra. Ro deg ned.
Det går bra.
Ikke gjør det.
Percy.
Har vi noen varme klær?
Jeg var liten.
Far og jeg dro ut i en båt.
Bamsen min falt i vannet.
Jeg prøvde å få den opp og mistet balansen.
Far hoppet etter meg. Jeg kunne ikke svømme ennå.
Så kom det en annen båt.
Han sitter i rullestol på grunn av meg.
Skal jeg kjøre rundt en gang til?
Jeg vet ikke
hva jeg gjør her, Percy.
Tina Livsdatter Bullen Ytreland
Kreativ leder Gry Impelluso