I 1882 udviklede meteorologer en ny måde at måle vindstyrke på.
Beaufort-skalaen.
Den har 12 klasser fra totalt vindstille til orkan.
En storm, der tager dit syn og får verden til at forsvinde.
Hvis jeg vidste, at en storm kunne føles sådan,
ville jeg have ledt efter den før.
Så sådan ser det ud, når du ved, hvad der forventes af dig?
Hvis jeg var rektor Lexington, ville jeg ikke være glad for,
at arrangøren af min fest tillod sig at være så distraheret,
mens tingene i salen var helt ude af kontrol.
Du burde tage et kig.
Okay.
Lad os gå.
Ind i bilen. Nu.
Hej.
Lydia.
Maxton Hall THE WORLD BETWEEN US
BASERET PÅ ROMANEN "SAVE ME" AF MONA KASTEN
En sprængt sikring?
Det kan man godt sige.
Ruby, Lexington klokken ti.
En af strømledningerne sad løs.
Elsystemet er ikke så moderne.
Jeg troede, du havde kvajet dig igen.
Gallaen er en succes, vi får donationer,
og gæsterne er stadig fuldt påklædt.
Jeg har allerede sendt originalen til Oxfords optagelseskontor.
Sammen med din ansøgning.
Tak.
Frøken Bell.
"Ruby Bell, der har læst på vores institution i to år nu,
"er ikke kun en fremragende kandidat til Oxford University,
"hun ville være et aktiv..."
Okay. Lad os tage et gruppefoto til Hall of Fame.
Hvad I gjorde, er den største fornærmelse, jeg har fundet mig i fra jer.
I venter på årtiets vigtigste øjeblik for Beaufort
til at bytte tvillingeroller som i en anden skide B-film.
Efter alt, hvad vi har gennemgået for dig,
har du den frækhed at dukke op for at repræsentere firmaet?
Du ved, at jeg ved alt om linjen.
Talen var på plads.
Det ændrer ikke på, at alt, hvad du rører ved, går galt.
Da du var lille,
ville du altid være nummer ét.
Men du har aldrig forstået, det kræver disciplin.
Uden mig var der intet pressemøde.
Du er heldig, at jeg fandt dig, før du gik ind i presserummet
og ødelagde det eneste gode, du nogensinde har gjort for denne familie.
Hvilket bringer os til dig.
Vores Casanova.
Vores selvudråbte Romeo,
der er ligeglad med familiespørgsmål, hvis de ikke passer ind i hans plan.
Der kommer kravlende på knæ om hans forbandede lacrossetræning
men ikke kan adlyde en aften,
når vi alle regner med ham.
Hvad er der galt?
Har du noget at sige?
Skål!
For Ruby og Oxford!
Oxford!
Tænk, at du fik din anbefaling af Lexington.
Jeg fik min fra frk. Hugh. Jeg måtte fedte for hende.
Straks tilbage.
Helt sikkert, Ruby.
Vi ses, Ruby.
Hr. Sutton.
Må jeg?
Ja, selvfølgelig.
Jeg fik aldrig takket dig.
Takket?
Mig?
Jeg ville ikke have klaret den første uge her uden dig.
Du var altid mit forbillede.
En Oxford-lærd fra en endnu mindre by end mig.
Jeg giver ikke op, før jeg er i mål.
Det lover jeg.
Jamen, James. Hvad skal det være?
Åbner du kun munden
for at stikke tungen ned i din nye, lille kærestes hals?
Hvordan forestiller du dig din fremtid med den person?
Vil du flytte til den rønne i Gormsey
og skubbe din svigerfar rundt i kørestol hver dag?
Får du hende forfulgt?
Den pige bliver aldrig andet end en golddigger,
der hellere vil knalde sig til tops end at opnå noget selv.
- Det tillader jeg... - Hold kæft.
Undskyld mig?
Hvis du siger et ord om Ruby...
Må jeg tale med min søn?
Jeg har researchet Ruby Bell.
Jeg ved, at på grund af hans handicap er hendes far afhængig af konens indkomst.
Jeg ved, at hendes mors konto er overtrukket hver måned,
fordi hendes lurvede bageri intet tjener.
Jeg ved, at hendes søster bryder ophavsret med billeder på sin blog.
Og at huset, de bor i, ikke er betalt af efter 18 år.
Du taler aldrig med denne pige igen.
Det tager kun et opkald fra mig, og hun mister sit stipendium.
Jeg kan sørge for, at hendes familie skal lede efter socialt boligbyggeri,
og at Oxford smækker døren i ansigtet på hende.
Jeg vil ødelægge hendes liv.
Ruby - Kom du godt hjem? Jeg håber, din far ikke var alt for vred.
Læst - i går, 23.58
- Må jeg støvsuge herinde? - Ja.
Der er de. De uforlignelige og uforglemmelige Beaufort-tvillinger.
Lydia Beaufort ser skandaløst godt ud som altid.
Bare hun har licens til det dødsblik.
Senere, idioter.
Ja.
O Kaptajn! Min kaptajn!
Blev Elaine skør, eller slog Alistair dig?
- Jeg gik ind i en dør. - Javel.
Jeg hørte, du var til gallaen i går.
Hvorfor kom du ikke forbi? Vi drak på biblioteket.
Vi indhenter det. I aften? Cyril har vist brug for det.
Ja, sgu.
Ja, vi smutter efter fjerde time og planlægger.
Bare ikke ligesom sidst.
Kan vi tale sammen?
Her? I skolen?
- Foran alle? - Jeg mener senere. Hos dig.
Ikke interesseret.
Kom nu.
Gutter!
Hvad synes du? Er du med?
- Vil du feste igen? - Ja.
- Jeg er stadig smadret fra i går. - Så gik din date godt?
Det er vores sidste år sammen. Hvad var planen, Cyril?
- Feste hårdt hele tiden. - Hvad? Jeg kunne ikke høre dig.
- Feste hårdt hele tiden! - Præcis.
Lad os more os. Skal vi feste eller hvad?
Der er han. Den James Beaufort, jeg kender.
Hvor har du gemt dig de sidste par uger?
Han har nosser igen.
- Er alt i orden med dig? - Alt er virkelig skidt. Og dig?
Jeg ignorerer min hemmelige kæreste, så han giver mig opmærksomhed.
- Virker det? - Vi skal giftes i morgen.
Lydia?
Er alt i orden?
Ja.
Hvad skete der?
Jeg skal til time.
Lad os stikke af.
- Hvad? - Du sagde, du ville stikke af med mig.
Du får din eksamen et andet sted, jeg får et job.
Det ville du ikke.
- Du sagde... - Glem, hvad jeg sagde.
- Jeg kan ikke klare det mere. - Det siger du nu.
- Senere vil du tale om ansvar... - Jeg elsker dig, Lydia.
- Det ændrer... - Jeg elsker dig.
- Du elsker det her job. - Jeg elsker dig, Lydia.
Lad os komme væk.
Hvorhen?
Vælg du.
Du er blevet skør.
Kom til caféen klokken fem på torsdag, så diskuterer vi alt.
- Ruby? Hallo? - Hvad?
Jeg sagde, at Oxford sender invitationer til interviewene.
Jessa har allerede fået sin i dag.
- Virkelig? - Ja, Jessalyn.
Er du okay?
Maxton Hall!
Hr. Hughes, må jeg låne toilettet?
Hold jer i bevægelse!
Kom så.
James.
Din kæreste er her.
Ruby!
- Bag ham! - Bliv ved!
Tag hende så!
Afsted! Mere fart på!
Nå?
Kan du tage den tingest af?
- Hvad er der? - Hvad mener du?
Du er et røvhul.
Er jeg?
Spil nu ikke dum, hvorfor ignorerer du mig?
Bliv ved!
Var det planen?
Læg an på Ruby, så hun roser mig hos Lexington?
Kom så!
Hvad skete der den aften?
- Ingenting. - Flippede din far ud?
Gjorde han det her?
Tro ikke, at du ved noget om min familie.
Hvad?
Troede du, at vi skulle løbe hånd i hånd på engen?
Det var bare et kys.
Det var mere end et kys.
Du troede ikke rigtig, at en som mig
ville være interesseret i en som dig, vel?
Hvorfor er du sådan?
Beklager, du ikke forstod, hvad det var.
Det er tid til at gå tilbage til, som tingene var, Robin.
Afsted. Ja, flot.
Kom så, drenge!
MANOS CAFE GRÆSK RESTAURANT & DELI
Rubin.
Kan du komme her?
Hvad er der?
Hvad er det her?
Skat?
- Jeg kan ikke. - Gå ikke.
Hold op med det her.
Til en trappelift.
- Jeg har ikke brug... - Jeg vil ikke have penge.
Skat...
Du gaber allerede over for meget.
Det er vores ansvar. Ikke dit.
Var det så bare noget fis?
Arbejder vi ikke sammen som familie og hjælper hinanden?
Selvfølgelig.
Du skal ikke knokle for min skyld.
Så jeg må ikke bidrage?
Hvor gerne jeg end vil,
eller om det er kun én ting for at opveje...
Opveje hvad?
Lad ikke, som om det ikke er min skyld, at du har brug for liften.
Ruby?
Er alt okay?
Hej, mor.
- James! Hej. - Hej.
Kom så, op med dig.
Kom så.
Hvad skete der?
Det var Wren til lacrosse.
- Han slog mig med en stav. - Okay.
Kom, jeg lægger dig i seng.
Mor?
Ja?
Har du nogensinde ønsket, at du var en anden?
Det gør alle nok sommetider.
Var du ulykkelig?
Jeg...
Jeg var ulykkeligt forelsket.
Jeg tror, at alle når et punkt i livet,
hvor de mere eller mindre ved, hvem de er,
og de holder op med at gå efter ting, der ikke passer.
Jeg helligede mig mit arbejde.
Jeg blev mor.
Og ham?
Han fulgte en anden vej.
Sommetider gør folk hinanden ulykkelige, uanset hvor meget de elsker hinanden.
Og det er bedre...
Det er bedre at give slip.
Og hvad, hvis det gør for ondt?
Du kan klare mere, end du tror, hvis du tror, du gør det rigtige.
Prøv at få noget søvn nu, okay?
Godnat.
Oxford, kællinger!
Ja!
Jeg er inviteret.
- Er du okay, Ruby? - Ja, selvfølgelig.
Stadig intet brev?
Jeg kender ingen, der har arbejdet så hårdt på deres ansøgning.
Du får en invitation. Du skal bare være tålmodig.
Træk vejret.
Tak.
Hej.
Der er vores lille havfrue.
Du håndterer din afvisning godt.
Jeg er ked af, at jeg gik glip af det. De siger, det var meget dramatisk.
"James.
"James. Hvorfor?
"Hvorfor må vi ikke ses?
"James..."
Hvis man ikke vidste fra starten, at det ikke ville fungere,
er man ikke bare blind, men dum.
Ja, ja, Elaine.
Du kan få ham.
Han er din.
FUCK DIG! JAMES
Er du okay?
Vi bør fokusere på materialet nu. Vi har ikke alle en lærerven.
Mit forhold til Graham er ikke, hvad du tror.
Jeg tror ikke noget.
Du tror, jeg forførte min lærer. Eller at han forførte mig.
I betragtning af at jeg kom til dig først, efter Ruby fangede os,
er det mærkeligt, at du ikke har spurgt, hvad der foregik.
Vi fortæller jo ikke hinanden alt.
Vi skrev hinanden e-mails. I flere måneder.
Han var den første person, der kunne lide mig, før han kendte mit navn.
Jeg vidste kun, at han var lærer. Intet andet.
Han var den første person, jeg talte med, når jeg vågnede
og den sidste, jeg sagde godnat til.
Jeg ved ikke, hvad jeg forventede, første gang vi mødtes,
men pludselig stod der en mand foran mig.
Jeg vidste, at far ville gøre mit liv surt, hvis det slap ud.
Men det var lige meget.
Jeg elskede ham, før jeg så ham.
Og da Graham fik job på Maxton Hall, kunne vi ikke fortsætte.
Situationen, som Ruby opdagede,
var en slags tilbagefald.
Du tillod dig selv at have følelser. Begynderfejl.
- Vi er ret ynkelige. - Følelsesmæssigt lammede og uduelige.
En skændsel for navnet.
I det mindste er vi ikke alene.
Nej.
Nej, vi er ej.
Det lover jeg dig.
James.
Kommer du?
GRAHAM Hvor er du?
Hr. Sutton.
Frøken Beaufort.
Havde du en god dag?
Min kiksepyramide var 20 etager høj.
Jeg slog min egen rekord.
- Undskyld, at jeg... - I lige måde.
Jeg...
Jeg tænkte meget på det, du sagde.
Vores familie er virkelig fremragende i mange henseender,
men ikke når det kommer til at tale om smertefulde ting.
Jeg ville takke dig for at gøre det.
Efter ulykken var vi så fokuserede på at komme videre,
at vi aldrig rigtig talte om, hvad der skete.
Men ulykken påvirkede ikke kun mig.
Den havde også konsekvenser for jer alle.
Det skete, fordi jeg eksisterer.
Det ved du ikke. Og så ville du ikke eksistere.
Hvad nytte er mine dumme fødder, hvis du ikke er her?
Det er min skæbne.
Det er min egen vej.
Og mit liv...
Mit liv er opfyldt.
Og jeg er taknemmelig for alt.
Stående eller siddende ned.
Okay?
Jeg vil stadig bidrage til trappeliften.
Du kan bruge dine penge på film, dansefester og sådan noget.
Jeg vil hellere kunne smide dig ud af mit værelse.
Okay. Aftale.
- Ruby? - Hvad foregår der?
Det her er kommet.
- Værsgo! - Læs det højt.
"Kære Ruby Bell, vi er glade for at meddele dig, at du..."
Okay, vis mig, hvad du har.
Du ligger på den.
Åh.
Nå?
Ti ud af ti Oxford-point.
Jeg krøllede den. Lad mig stryge den.
Det er det perfekte tidspunkt til hævn,
men heldigvis elsker jeg dig for meget.
Her.
Nogen vil købe "vi taler aldrig om det igen"-kjolen.
- Har du ordnet den? - Bare den når op på 500.
Så kan vi købe liften.
Nej!
Jeg har noget at pakke med til dig.
Den vil bringe dig held, som den gjorde for mig.
Din bedstefar ville være stolt, og det er vi også.
Er tak for meget at bede om, eller i det mindste respekt?
Tak for at lægge mere sentimental vægt
og forventninger på mine skuldre.
Angst er en del af hvert stort skridt.
Næste år, når du går over campus, griner du ad dine bekymringer nu.
- Du vil synes om Oxford. - Og hvis ikke?
Ville det ændre noget?
- Hvad mener du? - Hvad, hvis jeg hader universitetet?
Eller jeg vil stoppe.
At jeg ikke vil være Young Beauforts ansigt?
At jeg ikke vil have noget at gøre med firmaet.
Hvad så?
Du har adgang til et af verdens bedste universiteter.
Til ledelsen af et af landets mest velrenommerede virksomheder.
Det er et evigt sikkerhedsnet.
Du har mulighed for at blive en af de bedste.
Du forstår ikke, hvor heldig du er.
Lykke er ikke det samme for alle. Det sagde du selv.
Okay.
Hvis det ikke er det, du vil have, hvad vil du så?
Chancen for at finde ud af det.
James, du er stadig så ung.
Du må ikke fortryde at smide de muligheder væk, som vi har givet dig.
Jeg forstod heller aldrig mine forældre, og i dag er jeg evigt taknemmelig.
Fordi Beaufort er mit hjem, min historie og...
Og så skal det automatisk være min.
Dine forældre gik på Oxford, det gjorde du også, så nu skal jeg også.
Du overtog firmaet. Jeg skal også overtage firmaet.
Tag det roligt, og gå bare.
Jeg går ikke ud af geled.
Det er ikke i mine gener.
POSITIV NEGATIV
Er alt i orden, skat?
Der skrives bøger om stilheden før en storm.
Men ingen om, hvad der sker bagefter.
Det øjeblik, hvor støjen dør hen, og vi er alene med vores gerninger.
Og en øredøvende stilhed.
Der er folk, der har en slags kompas.
Folk, der siger det rette på det rette tidspunkt.
Gør det rette.
Og føler det rette.
De finder lykke. Hvad livet end byder dem.
For at registrere jer, går I igennem der, og hold til venstre.
Og så er I der.
Fedt, tak.
Undskyld.
Har du brug for hjælp?
Nej, tak. Jeg klarer mig.
Kom nu.
Tak.
Intet problem.
Er du her for interviewene?
- Sovesalene er... - På tværs og til højre.
- Tak. - Velbekomme.
Rart at møde dig.
Og så er der den anden slags mennesker, hvis kompas er i stykker.
Der vælger det forkerte i det øjeblik.
Og den eneste måde at bevare fornuften er...
...at se fremad.
Aldrig tilbage.
En sikker metode. Hvis man kan holde sig til den.
Tekster af: Anders Langhoff
Kreativ supervisor Lotte Udsen