‫ב-1882, מטאורולוגים המציאו שיטה חדשה למדידת עוצמת הרוח.‬
‫סולם בופורט.‬
‫יש בו 12 רמות, מרגיעה מוחלטת ועד סופת הוריקן.‬
‫סופה שגורמת לך לאבד את הראייה כך שכל העולם נעלם.‬
‫לו הייתי יודעת שכך חווים סערה,‬
‫הייתי מתכוננת אליה מוקדם יותר.‬
‫אז ככה זה נראה כשאתה יודע מה מצופה ממך.‬
‫לו הייתי מנהל לקסינגטון, לא הייתי מרוצה‬
‫מכך שמארגנת המסיבה שלי הרשתה לעצמה להיות כה מוסחת‬
‫בזמן שהמצב באולם יוצא מכלל שליטה.‬
‫לכי להעיף מבט.‬
‫בסדר.‬
‫בוא נלך.‬
‫תיכנס למכונית. עכשיו.‬
‫שלום.‬
‫לידיה.‬
‫מקסטון הול - העולם בינינו‬
‫מבוסס על הרומן מאת מונה קאסטן‬
‫נתיך שרוף?‬
‫אפשר לומר.‬
‫רובי, לקסינגטון בשעה 10:00.‬
‫אדוני, אחד מכבלי החשמל היה משוחרר.‬
‫מערכת החשמל אינה מודרנית במיוחד.‬
‫חשבתי ששוב פישלת.‬
‫אבל הגאלה היא הצלחה, התרומות זורמות‬
‫והאורחים עדיין לבושים לגמרי.‬
‫כבר העברתי את המכתב המקורי למשרד הקבלה של אוקספורד.‬
‫הוא יצורף לבקשה שלך.‬
‫תודה, אדוני.‬
‫מיס בל.‬
‫"רובי בל, שלומדת במוסד שלנו זה שנתיים,‬
‫"היא לא רק מועמדת מצטיינת לאוניברסיטת אוקספורד,‬
‫"היא תהיה נכס..."‬
‫בואו נצלם תמונה קבוצתית של הוועדה להיכל התהילה.‬
‫מה שעשיתם היה העלבון הגדול ביותר שאי פעם נאלצתי לסבול משניכם.‬
‫חיכיתם לרגע החשוב ביותר של העשור למשפחת בופורט‬
‫בשביל תעלול החלפת תאומים שנראה לקוח מסרט זול.‬
‫אחרי כל מה שעברנו בגללך,‬
‫יש לך החוצפה להופיע הערב כדי לייצג את החברה שלנו?‬
‫אתה יודע שאני יודעת הכול על הקולקציה.‬
‫שיננתי את הנאום בעל פה.‬
‫זה לא משנה את העובדה שכל מה שאת נוגעת בו בסופו של דבר נהרס!‬
‫כשהיית קטנה,‬
‫תמיד רצית להיות מספר אחת.‬
‫אבל מעולם לא הבנת שלשם כך דרושה משמעת.‬
‫בלעדיי לא הייתה שום מסיבת עיתונאים.‬
‫יש לך מזל שתפסתי אותך לפני שנכנסת לחדר העיתונאים‬
‫והרסת את הדבר הטוב היחיד שעשית אי פעם למען המשפחה הזאת.‬
‫מה שמביא אותנו אליך.‬
‫קזנובה שלנו.‬
‫מי שהכריז על עצמו כרומיאו,‬
‫שלא אכפת לו מהמשפחה אם היא לא מתאימה ללוח הזמנים שלו.‬
‫מי שבא בזחילה על ברכיו בנושא אימון הלקרוס הארור שלו,‬
‫אבל לא מסוגל לציית בערב היחיד‬
‫שבו כולנו סומכים עליו!‬
‫מה העניין?‬
‫יש לך משהו לומר?‬
‫לחיים!‬
‫לחיי רובי ואוקספורד!‬
‫אוקספורד!‬
‫אני לא מאמינה שקיבלת את מכתב ההמלצה שלך מלקסינגטון.‬
‫כן, קיבלתי את שלי ממיס יו. הייתי צריך להתחנף אליה.‬
‫אני תכף חוזרת.‬
‫כן, בטח, רובי.‬
‫להתראות.‬
‫מר סאטון.‬
‫אפשר לשבת?‬
‫כן, כמובן.‬
‫לא נראה לי שאי פעם הודיתי לך.‬
‫הודית?‬
‫לי?‬
‫לא הייתי עוברת את השבוע הראשון כאן בלעדיך.‬
‫תמיד היית לי מודל לחיקוי.‬
‫בוגר אוקספורד מעיירה קטנה אפילו יותר משלי.‬
‫לא אוותר עד שאגיע לאן שאני רוצה להיות.‬
‫אני מבטיחה.‬
‫נו, ג'יימס? מה יש לך לומר?‬
‫אתה רק פותח את הפה‬
‫כדי לדחוף את הלשון שלך לתוך הגרון של החברה הקטנה החדשה שלך?‬
‫איך אתה מדמיין את העתיד שלך עם הנערה הזאת?‬
‫אתה רוצה לעבור לגור בחורבה ההיא בגורמזי‬
‫ולדחוף את החותן שלך בכיסא הגלגלים שלו מדי יום ביומו?‬
‫אתה מרגל אחריה?‬
‫הבחורה הזאת לעולם לא תהיה יותר מאשר רודפת בצע‬
‫שמשתמשת בסקס כדי להגיע לפסגה במקום להשיג משהו בכוחות עצמה.‬
‫- ואני לא ארשה... - תשתוק.‬
‫סליחה?‬
‫אם תגיד עוד מילה אחת על רובי...‬
‫אני רשאי לדבר עם הבן שלי?‬
‫ערכתי מחקר משלי על רובי בל.‬
‫אני יודע שבשל הנכות של אביה, הוא מסתמך על המשכורת של אשתו.‬
‫אני יודע שחשבון הבנק של אימה נמצא במינוס מדי חודש‬
‫כי המאפייה העלובה שלה לא מרוויחה כסף.‬
‫אני יודע שאחותה מפרה זכויות יוצרים בגלל כמה תמונות בבלוג שלה,‬
‫ושהם עדיין לא סיימו לשלם על הבית שבו הם גרים כבר 18 שנים.‬
‫אתה לעולם לא תדבר עם הבחורה הזאת עוד.‬
‫רק טלפון אחד ממני, והיא מאבדת את המלגה שלה.‬
‫אני יכול לוודא שהמשפחה שלה תצטרך לחפש דיור מוגן‬
‫ושאוקספורד יטרקו בפניה את הדלת.‬
‫אני אהרוס את חייה.‬
‫רובי - הגעת הביתה בשלום? אני מקווה שאבא שלך לא כעס.‬
‫נקראה אתמול, 23:58‬
‫- אני יכולה לשאוב פה אבק מהר? - כן.‬
‫הנה הם. תאומי בופורט הבלתי נשכחים שאין דומים להם.‬
‫לידיה בופורט נראית טוב באופן שערורייתי כמו תמיד.‬
‫אני מקווה שיש לה רישיון למבט הקטלני הזה.‬
‫להתראות, אידיוטים.‬
‫כן.‬
‫הו רב חובל, קברניט שלי.‬
‫איליין השתגעה, או שאליסטר הכה אותך?‬
‫- התנגשתי בדלת. - אני רואה.‬
‫שמעתי שהיית אתמול בגאלה.‬
‫למה לא באת לבקר? השתכרנו בספרייה.‬
‫נפצה על הזמן אבוד. מה לגבי הערב? נראה שסיריל זקוק לזה.‬
‫אתה מספר לי.‬
‫כן. נעזוב אחרי השעה הרביעית ונתחיל לתכנן.‬
‫רק שלא יהיה כמו בפעם הקודמת.‬
‫נוכל לדבר?‬
‫כאן? בבית הספר?‬
‫- מול כולם? - התכוונתי מאוחר יותר. בבית שלך.‬
‫לא מעוניין.‬
‫בחייך. בבקשה.‬
‫חבר'ה!‬
‫מה דעתכם? אתם בעניין?‬
‫- רוצים לעשות עוד מסיבה? - כן.‬
‫- אני עדיין גמור מאתמול. - אז הדייט שלך הלך טוב?‬
‫זו השנה האחרונה שלנו ביחד. מה הייתה התוכנית, סיריל?‬
‫- להרים מסיבות כל הזמן. - מה? לא שמעתי אותך.‬
‫- להרים מסיבות כל הזמן! - בדיוק.‬
‫בואו נכייף. עושים מסיבה או מה?‬
‫הנה הוא. זה ג'יימס בופורט שאני מכיר.‬
‫איפה החבאת אותו בשבועות האחרונים?‬
‫הוא שוב גידל ביצים.‬
‫- הכול בסדר איתך? - הכול ממש מחורבן. ואיתך?‬
‫אני מתעלם מהחבר הסודי שלי כדי שהוא ייתן לי את תשומת הלב שמגיעה לי.‬
‫- זה עובד? - בטח, אנחנו מתחתנים מחר.‬
‫לידיה?‬
‫הכול בסדר?‬
‫כן.‬
‫מה קרה?‬
‫יש לי שיעור.‬
‫בואי נברח.‬
‫- מה? - אמרת שתברחי יחד איתי.‬
‫את תסיימי תעודה איפשהו, ואני אמצא עבודה.‬
‫לא רצית לעשות את זה.‬
‫- אמרת... - תשכחי את מה שאמרתי.‬
‫- אני לא יכול יותר. - אתה אומר את זה עכשיו.‬
‫- אחר כך תדבר על אחריות... - אני אוהב אותך, לידיה.‬
‫- זה לא משנה... - אני אוהב אותך.‬
‫- אתה אוהב את העבודה הזו. - אני אוהב אותך.‬
‫בואי נסתלק מכאן.‬
‫לאן?‬
‫תבחרי את.‬
‫אתה השתגעת.‬
‫בואי לבית הקפה בשעה 17:00 ביום חמישי ונדון בפרטים.‬
‫- רובי? הלו? - מה?‬
‫אמרתי שאוקספורד שולחים הזמנות לריאיונות.‬
‫ג'סה כבר קיבלה את שלה היום.‬
‫- באמת? - כן, ג'סלין.‬
‫את בסדר?‬
‫מקסטון הול!‬
‫מר יוז, אפשר ללכת לשירותים?‬
‫תמיד להמשיך לנוע!‬
‫קדימה!‬
‫ג'יימס.‬
‫החברה שלך כאן.‬
‫רובי!‬
‫- לך מאחוריו! - תמשיך כך!‬
‫תפוס אותה, נמר.‬
‫קדימה! תמשיך לנוע! זוז עוד יותר!‬
‫נו?‬
‫אתה יכול להוריד את זה?‬
‫- מה קרה? - מה זאת אומרת?‬
‫אתה מתנהג כמו מניאק.‬
‫באמת?‬
‫תפסיק להעמיד פני טיפש ותגיד לי למה אתה מתעלם ממני.‬
‫תמשיך כך!‬
‫זו הייתה התוכנית?‬
‫להתחיל עם רובי כדי שהיא תגיד מילה טובה ללקסינגטון?‬
‫קדימה!‬
‫מה קרה באותו ערב?‬
‫- כלום. - אבא שלך התחרפן?‬
‫הוא עשה את זה?‬
‫אל תחשבי שאת יודעת דבר על המשפחה שלי.‬
‫מה?‬
‫באמת חשבת שנתרוצץ יד ביד בשדות פרחים?‬
‫זו הייתה רק נשיקה.‬
‫זו הייתה יותר מנשיקה.‬
‫לא באמת האמנת שמישהו כמוני‬
‫יהיה מעוניין במישהי כמוך, נכון?‬
‫למה אתה מתנהג ככה?‬
‫צר לי אם לא הבנת במה מדובר.‬
‫אבל הגיע הזמן שנחזור לאיך שהמצב היה קודם, רובין.‬
‫קדימה. כן. טוב מאוד.‬
‫קדימה, חבר'ה! זוזו!‬
‫קפה מאנוס אוכל יווני ומעדנייה‬
‫רובי.‬
‫את יכולה לבוא לכאן?‬
‫מה קרה?‬
‫מה זה?‬
‫מותק?‬
‫- אני לא יכולה. - חכי.‬
‫אני רוצה שתניחי לזה.‬
‫זה למעלון מדרגות.‬
‫- אני לא זקוקה... - אני לא רוצה את הכסף שלך.‬
‫מותק...‬
‫כבר יש לך הרבה על הראש.‬
‫זו האחריות שלנו. לא שלך.‬
‫אז הכול היה שטויות?‬
‫אנחנו לא עובדים יחד כמשפחה ועוזרים זה לזה?‬
‫מובן שכן.‬
‫אני לא מסכים שאת תעבדי בפרך למעני.‬
‫אז אסור לי לתרום?‬
‫לא משנה כמה אני רוצה,‬
‫או אם זה כל מה שאני יכולה לעשות כדי לפצות...‬
‫לפצות על מה?‬
‫אל תעמיד פנים שזו לא אשמתי שאתה זקוק למעלון הזה מלכתחילה!‬
‫רובי?‬
‫הכול בסדר?‬
‫היי, אימא.‬
‫- ג'יימס! היי. - היי.‬
‫קדימה, קום.‬
‫קדימה.‬
‫מה קרה?‬
‫רן. זה היה רן במשחק לקרוס.‬
‫- זה היה מקל. הוא הכה אותי במקל. - אלוהים.‬
‫קדימה, אקח אותך למיטה.‬
‫אימא?‬
‫כן?‬
‫רצית אי פעם להיות מישהו אחר?‬
‫לדעתי כולם רוצים זאת לפעמים.‬
‫היית אומללה?‬
‫אני...‬
‫הייתי מאוהבת ששרויה באומללות.‬
‫נראה לי שכולם מגיעים לנקודה בחיים‬
‫שבה הם פחות או יותר יודעים מי הם,‬
‫והם מפסיקים לרדוף אחרי דברים שלא מתאימים.‬
‫שקעתי בתוך העבודה שלי.‬
‫נהייתי אימא.‬
‫ומה איתו?‬
‫הוא פנה לדרך אחרת.‬
‫לפעמים אנשים מאמללים זה את זה, לא משנה כמה אהבה יש ביניהם.‬
‫ועדיף...‬
‫עדיף להרפות.‬
‫ומה אם כואב מדי להרפות?‬
‫אפשר להתמודד עם יותר ממה שנדמה לך אם אתה מאמין שאתה עושה את הדבר הנכון.‬
‫עכשיו נסה לישון קצת, בסדר?‬
‫לילה טוב.‬
‫אוקספורד, ביצ'ס!‬
‫יש!‬
‫הוזמנתי.‬
‫- את בסדר, רובי? - כן, כמובן.‬
‫עדיין אין מכתב?‬
‫אני לא מכיר אף אחד שעבד כה קשה על הבקשה שלו כמוך.‬
‫תקבלי הזמנה. את פשוט צריכה להיות סבלנית.‬
‫יעזור לך גם לנשום.‬
‫תודה.‬
‫היי.‬
‫הנה בת הים הקטנה שלנו.‬
‫את מתמודדת היטב עם הדחייה שלך.‬
‫חבל לי שפספסתי אותה. אומרים שהיא הייתה דרמטית ביותר.‬
‫"ג'יימס.‬
‫"ג'יימס. למה?‬
‫"למה לא נוכל להיות ביחד?‬
‫"ג'יימס..."‬
‫כל מי שלא ידע מההתחלה שזה לא יסתדר‬
‫הוא לא רק עיוור, הוא גם טיפש.‬
‫שיהיה, איליין.‬
‫את יכולה לקבל אותו.‬
‫הוא כולו שלך.‬
‫לך תזדיין ג'יימס!‬
‫אר ג'יי בי‬
‫אתה בסדר?‬
‫כדאי שנתמקד עכשיו בחומר. לא לכולנו יש חבר שהוא מורה.‬
‫היחסים ביני לגרהם אינם מה שאתה חושב.‬
‫אני לא חושב כלום.‬
‫אתה חושב שפיתיתי את המורה שלי. או שהוא פיתה אותי.‬
‫בהתחשב בכך שבאתי אליך ראשון אחרי שרובי תפסה אותנו,‬
‫מוזר שמעולם לא שאלת מה קורה בינו לביני.‬
‫זה לא שאנחנו מספרים הכול זה לזה.‬
‫התכתבנו במיילים. במשך חודשים.‬
‫הוא היה האדם הראשון שפגשתי שהתעניין בי לפני שידע את שמי.‬
‫ידעתי רק שהוא מורה מתלמד. שום דבר אחר.‬
‫הוא היה האדם הראשון שאיתו דיברתי כשהתעוררתי,‬
‫והאדם האחרון שאמרתי לו לילה טוב.‬
‫אני לא יודעת למה ציפיתי בפעם הראשונה שנפגשנו,‬
‫אבל פתאום עמד מולי גבר.‬
‫ידעתי שאבא יהפוך את חיי לגיהינום אם מישהו יגלה.‬
‫אבל חלק בי ידע שזה לא משנה.‬
‫אהבתי אותו לפני שראיתי אותו.‬
‫כשגילינו שגרהם התקבל לעבודה במקסטון הול, ידענו שזה לא יכול להימשך.‬
‫מה שרובי ראתה כשהיא התפרצה לחדר‬
‫היה סוג של נסיגה.‬
‫הרשית לעצמך להרגיש. טעות של טירונית.‬
‫- אנחנו די פתטיים. - נכים רגשית וחסרי תועלת לחלוטין.‬
‫בושה לשם בופורט.‬
‫כן. לפחות אנחנו לא לבד.‬
‫לא.‬
‫אנחנו לא לבד.‬
‫אני מבטיחה לך.‬
‫ג'יימס.‬
‫אתה מצטרף אלינו?‬
‫גרהם איפה את?‬
‫מר סאטון.‬
‫מיס בופורט.‬
‫היה לך יום טוב?‬
‫הפירמידה שלי הייתה בגובה 20 עוגיות היום.‬
‫שברתי את השיא שלי.‬
‫- אני מצטער שאני... - גם אני.‬
‫אני...‬
‫חשבתי הרבה על מה שאמרת.‬
‫המשפחה שלנו באמת יוצאת מהכלל במובנים רבים,‬
‫אבל לא כשמדובר בנושאים כואבים.‬
‫רציתי להודות לך על מה שעשית.‬
‫אחרי התאונה היינו כה ממוקדים בלהמשיך הלאה,‬
‫שבכלל לא דיברנו באמת על מה שקרה.‬
‫אבל התאונה השפיעה לא רק עליי.‬
‫היא השפיעה על כולכם, והיו לה השלכות על כולכם.‬
‫אם לא הייתי קיימת, היא לא הייתה קורית.‬
‫את לא יודעת את זה, ואז לא היית קיימת.‬
‫מה התועלת ברגליים המטופשות שלי אם את לא כאן?‬
‫זה הגורל שלי.‬
‫זו הדרך שלי.‬
‫והחיים שלי...‬
‫החיים שלי הוגשמו.‬
‫ואני אסיר תודה על כל שנייה.‬
‫בין אם אני עומד או יושב.‬
‫בסדר?‬
‫אני עדיין רוצה לתרום למעלון.‬
‫את יכולה לבזבז את הכסף שלך על סרטים, על מסיבות ריקודים ודברים כאלה.‬
‫אני מעדיפה להיות מסוגלת לזרוק אותך מחדרי כמו מתבגרת.‬
‫בסדר. עשינו עסק.‬
‫- רובי? - מה קורה פה?‬
‫זה הגיע בשבילך.‬
‫אוקספורד‬
‫- קדימה! - תקראי בקול רם.‬
‫"רובי בל היקרה, אנו שמחים להודיע לך ש..."‬
‫תראי לי מה יש לך.‬
‫את שוכבת על זה.‬
‫אה.‬
‫נו?‬
‫עשר נקודות אוקספורד מתוך עשר.‬
‫קימטתי אותה. תני לי לגהץ אותה מהר.‬
‫אני יודעת שזה הזמן המושלם לנקמה,‬
‫אבל למזלך, אני אוהבת אותך יותר מדי בשביל זה.‬
‫קחי.‬
‫מישהו רוצה לקנות את השמלה שלעולם לא נדבר עליה שוב.‬
‫- תיקנת אותה? - אני מקווה שנקבל עליה 500.‬
‫אז נקנה לאבא את המעלון.‬
‫לא!‬
‫הבאתי לך משהו לארוז.‬
‫אני בטוחה שזה יביא לך מזל כמו שזה הביא לי.‬
‫סבא שלך היה מתגאה בך, וכך גם אנחנו.‬
‫קשה מדי לומר תודה, או לפחות להפגין קצת כבוד?‬
‫תודה שהוספת עוד כמה קילו של משקל סנטימנטלי‬
‫וציפיות על כתפיי.‬
‫חרדה היא חלק מכל צעד גדול.‬
‫בשנה הבאה, בעודך מתהלך בקמפוס, אתה תצחק על כמה שהיית מודאג.‬
‫- אני מבטיחה שתאהב את אוקספורד. - ואם לא?‬
‫זה ישנה משהו?‬
‫- מה זאת אומרת? - מה אם אשנא את האוניברסיטה?‬
‫או אומר שאני רוצה לפרוש,‬
‫שאני לא רוצה להיות הפנים של יאנג בופורט,‬
‫שאני לא רוצה שום קשר לחברה?‬
‫מה אז?‬
‫יש לך גישה לאחת האוניברסיטאות הטובות ביותר בעולם,‬
‫לניהול אחד מבתי העסק המכובדים ביותר במדינה.‬
‫זו רשת ביטחון שתמיד תתפוס אותך.‬
‫יש לך הזדמנות להפוך לאחד הטובים ביותר.‬
‫אתה לא מבין איזה מזל יש לך.‬
‫אושר הוא לא אותו הדבר עבור כולם. את אמרת זאת בעצמך.‬
‫בסדר.‬
‫אם זה לא מה שאתה רוצה, אז מה אתה כן רוצה?‬
‫את ההזדמנות לגלות.‬
‫ג'יימס, אתה עדיין צעיר כל כך.‬
‫אני לא רוצה שתתחרט על כך שזרקת את ההזדמנויות שאנחנו נתנו לך.‬
‫גם אני מעולם לא הבנתי את הוריי, והיום אני אסירת תודה להם לנצח.‬
‫כי בופורט הוא הבית שלי, ההיסטוריה שלי ו...‬
‫ולכן הוא צריך להיות שלי באופן אוטומטי.‬
‫הורייך למדו באוקספורד, וגם את, ועכשיו גם עליי ללמוד באוקספורד.‬
‫את קיבלת שליטה על החברה. גם אני צריך לקבל את השליטה עליה.‬
‫את יכולה פשוט ללכת.‬
‫אני לא אתמרד.‬
‫זה לא בגנים שלי.‬
‫חיובי שלילי‬
‫הכול בסדר, מותק?‬
‫ספרים שלמים נכתבו על השקט שלפני הסערה.‬
‫אבל לא על מה שבא לאחר מכן.‬
‫הרגע שבו הרעש סביבנו נהיה דומם ואנחנו נותרים עם מה שעשינו.‬
‫ועם שתיקה מחרישת אוזניים.‬
‫יש אנשים שנושאים איתם מין מצפן.‬
‫אנשים שאומרים את הדבר הנכון ברגע הנכון.‬
‫שפועלים נכון.‬
‫וחשים ברגש הנכון.‬
‫אנשים כאלה מוצאים אושר, לא משנה מה החיים זורקים לעברם.‬
‫אז להרשמה, לכו דרך שם ותיצמדו לשמאל.‬
‫ואז תגיעו.‬
‫בסדר, מגניב. תודה.‬
‫תסלחו לי.‬
‫את צריכה עזרה?‬
‫לא, תודה. אני אסתדר.‬
‫בואי.‬
‫תודה.‬
‫על לא דבר.‬
‫באת בשביל הריאיונות?‬
‫- המעונות הם... - מעבר לחצר ואז ימינה.‬
‫- תודה. - על לא דבר.‬
‫נעים להכיר אותך.‬
‫ויש אנשים מהסוג השני, שהמצפן שלהם שבור.‬
‫שמחליטים על הדבר הלא נכון לאותו רגע.‬
‫והדרך היחידה שלהם לשמור על השפיות...‬
‫היא להמשיך להביט קדימה.‬
‫לעולם לא לאחור.‬
‫זו שיטה בטוחה. אם מצליחים לדבוק בה.‬
‫תרגום כתוביות: ליאור כרמל‬
‫בקרת כתוביות רינת זוהר-מנחם‬