‫על פי הסטטיסטיקה, זוכי מדליה אולימפית מצייתים לשלושה כללים‬
‫כשהם מתכוננים לתחרויות שלהם.‬
‫לישון מספיק...‬
‫להתכונן בקפידה...‬
‫ולהימנע מהסחות דעת בכל מחיר.‬
‫יומן רעיונות‬
‫זה מאות שנים שהם לומדים פה: זוכי פרסי נובל, ראשי מדינות,‬
‫סופרים ומדענים.‬
‫בקרוב אוכל להיות אחת מהם.‬
‫העתיד שלי ממתין מאחורי הקירות האלה.‬
‫במשך שנים חיכיתי ליום הזה.‬
‫סוף סוף, הוא הגיע.‬
‫- היי. - היי.‬
‫- וזה... - ג'וד.‬
‫רובי.‬
‫- היי. - היי. לין, היי.‬
‫מקסטון הול - העולם בינינו‬
‫מבוסס על הרומן מאת מונה קאסטן‬
‫- אני מקווה שלא אפשל לגמרי. - שטויות.‬
‫גם אם תקיא בפח של המרצה, אתה עדיין תתקבל.‬
‫לאימא שלך לא היה שיעור איתו?‬
‫נראה שעליך להשקיע קצת עבודה כדי להתקבל.‬
‫כן, אולי לא יהיה קל. מחשבות חיוביות.‬
‫היי, אליסטר, חכה!‬
‫מוכן?‬
‫כמובן.‬
‫ניכנס לשם, נשיג את מכתב הקבלה ונעזוב. זה לא סיפור גדול.‬
‫שמי ג'וד, אני בשנה שנייה כאן, בקולג' סיינט הילדה באוקספורד,‬
‫ואני אלווה אתכם בתהליך הגשת המועמדות.‬
‫בריאיון הראשון,‬
‫המרצים יבדקו את כישורי החשיבה הביקורתית שלכם‬
‫כדי לראות אתכם מפתחים חוות דעת בנושא.‬
‫בריאיון השני,‬
‫הם רוצים לראות איך אתם עובדים תחת לחץ.‬
‫הריאיון השלישי והאחרון הוא אודות עצמכם.‬
‫כדי לראות אם תתאימו לאוקספורד.‬
‫הוא החשוב מכולם.‬
‫הסיבוב הראשון מתחיל בעוד 45 דקות.‬
‫אז יש לכם זמן לעבור על הרשימות שלכם ואולי לאכול משהו.‬
‫אתם מתוחים, אבל הגעתם עד הלום,‬
‫אז אוקספורד רוצים אתכם.‬
‫כל שעליכם לעשות הוא לא להתקיל את עצמכם.‬
‫אקרא לכם בתורכם, בסדר?‬
‫רובי בל. סיינט הילדה.‬
‫בהצלחה.‬
‫היי.‬
‫אין צורך להילחץ.‬
‫זה קטן עלייך.‬
‫אתה לא נלחצת?‬
‫לא נלחצתי? הייתי גרוע ממך פי עשרה.‬
‫אבל התקבלתי.‬
‫נתראה אחר כך.‬
‫תודה.‬
‫מיס בל, אנחנו שמחים שנענית להזמנה שלנו.‬
‫תודה לכם. העונג כולו שלי.‬
‫נפלא. אז נתחיל.‬
‫לפני כמה שנים, הניו יורק טיימס‬
‫פרסם מאמר דעה שטען‬
‫שהמלוכה הבריטית היא מיושנת ובזבזנית.‬
‫האם המערכת הכפולה שלנו של מלוכה‬
‫ודמוקרטיה פרלמנטרית יכולה להתקיים,‬
‫או שמא עלינו להפוך לרפובליקה?‬
‫ניתן לגשת לשאלה הזו בשתי דרכים.‬
‫מצד אחד אפשר לטעון שהמלוכה‬
‫מציעה יציבות, לפחות באופן סמלי.‬
‫מצד שני, ניתן להטיל ספק‬
‫בכמות הכסף העצומה שזורמת למימונו של משהו סמלי.‬
‫בהתחשב בכל המדינות שמשגשגות עם צורות ממשל אחרות.‬
‫בבקשה, תמשיכי.‬
‫השוק מבוסס על השערות, על העובדה‬
‫שהעתיד אינו צפוי כפי שהיינו רוצים שיהיה.‬
‫אבל הרווח נוצר כאן ועכשיו,‬
‫ומודל עסקי מוצלח משתמש בזה לטובתו.‬
‫תודה, מר בופורט.‬
‫התפוח לא נופל רחוק מהעץ.‬
‫אני זוכר שאביך היה בראש הכיתה שלו בבאליול.‬
‫בזכות הידע והשאפתנות שלו, הוא הקדים את כולם בשנות אור.‬
‫- איך הלך? - קודם את.‬
‫ממש טוב, נראה לי.‬
‫היה ממש כיף לדבר איתן.‬
‫ציטטתי את אפלטון...‬
‫לפחות הן לא בהו בך.‬
‫המרצה בריאיון שלי היה כזה חד-גבה,‬
‫שהוא נראה כמו מר בין כועס.‬
‫לא יכולתי להפסיק להסתכל על זה.‬
‫- הוא שם לב. - לא.‬
‫היי.‬
‫איך הלך הסיבוב הראשון?‬
‫- טוב. - כן.‬
‫בהחלט נראה שאתן צריכות להירגע קצת.‬
‫הערב ב-20:00? בסגנון אוקספורד?‬
‫כן!‬
‫אני מציג בפניכן את "טרף טאוורן" בעל השם העולמי.‬
‫פאב שאותו פקדו ליז,‬
‫אוסקר, ואשת הברזל בכבודה ובעצמה.‬
‫יש שם מושבים בשבילנו. בואו.‬
‫את מי יש לנו כאן?‬
‫נראה שמשהו שם מתפתח.‬
‫הנה הם.‬
‫המשקה המפורסם שלהם. חובה מוחלטת לכל מבקר באוקספורד.‬
‫קרוס קיז.‬
‫גם אני הייתי עושה פרצוף כזה לו נתנו לי מים.‬
‫את חייבת לנסות את זה, ויסקי בן 18 שנה.‬
‫קרה משהו?‬
‫מצטערת.‬
‫ושמעתי שהברמנים חותמים על הסכם סודיות כשהם מתחילים לעבוד פה.‬
‫ברצינות?‬
‫זה אותו פרצוף שעשיתי בפעם הראשונה.‬
‫בסוף הלילה רצתי חצי עירום ברחבי הקמפוס תוך כדי ציטוט שירה.‬
‫אני רוצה לדלג על החוויה הזו, אם אפשר.‬
‫אז נשמור את זה למתי שתהיי סטודנטית פה. לחיים.‬
‫אלוהים!‬
‫זה ממש חזק.‬
‫אני צריכה קצת אוויר. אפשר את התיק שלי?‬
‫- אאוץ'! - אתה שקוף מדי.‬
‫תראו מי שמדבר.‬
‫הכול בסדר?‬
‫זו בטח שאלה רטורית.‬
‫את מתוחה בגלל הראיונות?‬
‫לא משנה איך ילכו הראיונות. לא אוכל ללמוד באוקספורד בכל מקרה.‬
‫למה לא?‬
‫עקפת אותי כתלמידה המצטיינת בכיתה כבר פעמיים.‬
‫- אם את צריכה... - לא היה לי מחזור כבר חודשיים.‬
‫- זה... - זה טירוף לשמור אותו.‬
‫אבל מעולם לא אהבתי מישהו כמוהו.‬
‫ואני כבר אוהבת גם אותו.‬
‫הורמונים ארורים.‬
‫יש מסלולים טובים לאימהות באוקספורד.‬
‫ראיתי אותם כשבדקתי מלגות.‬
‫ג'סינדה ארדרן ילדה תינוק בזמן שניהלה מדינה שלמה.‬
‫אומנם אנחנו לא חברות,‬
‫אבל אני רואה אותך בלימודים.‬
‫איך שהתמדת תוך כדי...‬
‫אם יש מישהי שמסוגלת לעשות את זה, זאת את.‬
‫אני מתחילה להבין למה הוא לא מסוגל לשכוח אותך.‬
‫את נותנת רושם כאילו הכול אפשרי.‬
‫לא משנה כמה המצב מחורבן.‬
‫מה זאת אומרת?‬
‫את לא יודעת כמה הוא סובל?‬
‫הוא זרק אותי.‬
‫לפעמים העדות הגדולה ביותר לאהבתנו היא הוויתור עליה.‬
‫הניקוד אחרי יום אחד באוקספורד: שינה, אפס. הסחת דעת, עשר.‬
‫ציון נהדר, רובי בל.‬
‫כבר הדהמת אותם אתמול. ילך לך נהדר.‬
‫מידע למועמדים חדשים‬
‫כמה אנשים יש בחדר הזה?‬
‫אם נתבסס על תפיסה ישירה, כמו במודל של גיבסון,‬
‫הייתי אומרת שאני תופסת שתי ישויות, מלבד עצמי.‬
‫אז...‬
‫התשובה הברורה תהיה שלושה.‬
‫נסי שוב.‬
‫כמה אנשים יש בחדר הזה?‬
‫היי.‬
‫הכול בסדר?‬
‫נראה שלא חשת בטוב.‬
‫אני בסדר. פשוט לא רציתי לחגוג.‬
‫כנראה בגלל הלחץ.‬
‫גם אני אשמח כשהכול ייגמר.‬
‫ונוכל סוף סוף להמשיך מאיפה שהפסקנו, נכון?‬
‫שנה אחרונה של חופש.‬
‫במקום לשבת כאן וללמוד ולשנן. ובשביל מה? בכל מקרה...‬
‫לידיה?‬
‫מה אמרת?‬
‫אשמח כשנגיע הביתה והמצב ישוב לקדמותו למשך שנה.‬
‫מה?‬
‫שינוי הוא תמיד דבר רע?‬
‫תלוי בשינוי, נכון?‬
‫- איך הלך הריאיון היום? - נראה לי שפישלתי.‬
‫שתיתי יותר מדי אתמול.‬
‫ידעת שהפרזיה מסמל אמון?‬
‫אתה יודע, אני...‬
‫חשבתי שאם אתן לקש קצת מרחב, אז...‬
‫הוא ייקח את הזמן כדי להבין את המצב.‬
‫במקום זאת הוא מנסה להתאים את עצמו לציפיות של הוריו או של מי שלא יהיה.‬
‫הוא מפלרטט עם קמיל...‬
‫איכשהו הוא לא מסוגל להודות במציאות שלו.‬
‫ו...‬
‫אני יכול לחשוב רק על זה שלא הייתי צריך לשחרר אותו.‬
‫לעזאזל, לא הייתי צריך לשחרר אותו.‬
‫לא בטוח שהייתה לך ברירה.‬
‫תמיד יש ברירה.‬
‫אפשר להילחם או לוותר.‬
‫אני לא מבין למה אנשים‬
‫מפחדים עד מוות מלהיות האני האמיתי שלהם.‬
‫אשב בשורה האחרונה. אישן ואעביר את ההנגאובר.‬
‫- סליחה, רצית לשבת פה? - זה בסדר.‬
‫ברוכים הבאים למפגש השאלות והתשובות לתלמידים.‬
‫כמה מחבריי לכיתה הסכימו לבוא הנה‬
‫כי אמרתי שיהיו חטיפים ומשקאות.‬
‫רובם עכשיו רעבים מאוד, והם חשים נבגדים.‬
‫אני מקווה שהם עדיין יענו על כמה מהשאלות שלכם.‬
‫תתחילו.‬
‫עד כמה הקורסים פה אינטנסיביים?‬
‫- עדיין יש זמן לחיים אישיים? - נילה?‬
‫בהשוואה לאוניברסיטאות אחרות, בהחלט יותר אינטנסיבי פה.‬
‫זה נכון, אבל אל דאגה, יש עדיין זמן לחיים אישיים.‬
‫יש עוד שאלות?‬
‫יש הרבה קשר עם מכללות אחרות באוקספורד,‬
‫או שהן נפרדות זו מזו?‬
‫אני רוצה לדעת אם עליי להיפרד כבר עכשיו מהחברה הכי טובה שלי.‬
‫המכללות בדרך כלל נפרדות למדי.‬
‫אז למישהו שבחר בבאליול, לדוגמה,‬
‫לרוב אין הרבה במשותף עם מישהו‬
‫שלומד בסיינט הילדה.‬
‫הרי באליול היא המכללה העילית פה.‬
‫כן, זו דוגמה למה שמישהו מבאליול היה אומר.‬
‫תודה. יש עוד שאלות?‬
‫מה הממוצע שלך?‬
‫- סליחה? - אני שואל רק כדי לוודא שיש לך‬
‫הכישורים המתאימים להכין אותנו לפה.‬
‫יש מועמדים עם שאלות אמיתיות.‬
‫תן להם לדבר במקום לבזבז זמן עם ההערות שלך שלא במקום.‬
‫מה הבעיה שלך?‬
‫מפחיד איך אתה מסוגל להחליף תקליט ולהישמע כמוהו.‬
‫- מי? - אבא שלך.‬
‫- אתה רוצה אולי... - תשתוק, ליצן שכמוך.‬
‫- עזוב אותו. - אני הורס לכם את הדייט?‬
‫למה אתה בכלל פה?‬
‫אתה רוצה ללמוד בבאליול המפוארת, אבל אל תעמיד פנים שזו ההחלטה שלך.‬
‫- מה? - זו האסטרטגיה שלך.‬
‫אתה גורם לכולם להרגיש קטנים ומרחיק אותם‬
‫כדי שאף אחד לא ישים לב לכך שאתה סתם פחדן‬
‫שמעדיף להיות בובה במקום לעמוד על שלך.‬
‫רובי!‬
‫אתה מתעלם ממני בשבועות האחרונים.‬
‫נוכל לחזור לזה?‬
‫מה אם אגיד שאת צודקת?‬
‫נתתי לאחרים להחליט על חיי,‬
‫אני עושה מעשים נוראיים, משקר, מסתיר את רגשותיי.‬
‫אבל אל תשפטי אותי כי אני עושה את זה בשבילך.‬
‫- על מה אתה מדבר? - תשכחי מזה.‬
‫תענה לי במקום לדבר בחידות מטופשות. אתה משגע אותי!‬
‫את משגעת אותי!‬
‫את יודעת מה את עושה לי ברגע זה?‬
‫את חושבת שקל לי לראות אותך, לשמוע את קולך?‬
‫אתה לא יכול לזרוק אותי ולהביך אותי מול כולם,‬
‫ואז להתנהג כאילו לא פירשתי נכון את המצב.‬
‫אני לא יכול, רובי.‬
‫אני מצטער, בסדר?‬
‫אז למה אתה כאן?‬
‫למה אתה בכלל מדבר איתי?‬
‫כי אני... כי...‬
‫אתה לא יודע כי אין לך מושג מה אתה רוצה.‬
‫אתה לא יודע כלום!‬
‫אני יודע מה אני רוצה.‬
‫אז למה אתה לא נלחם על זה?‬
‫כי מה שאני רוצה לא עניין אף אחד.‬
‫אותי כן.‬
‫אני תמיד התעניינתי במה שאתה רוצה.‬
‫לא באמת האמנת שמישהו כמוני‬
‫יהיה מעוניין במישהי כמוך, נכון?‬
‫רובי, מה קרה?‬
‫אני מצטער.‬
‫למה?‬
‫מה העניין?‬
‫ההורים שלי ראו כמה השתניתי בגללך.‬
‫אבא ראה בך איום לתוכניותיו.‬
‫והוא צדק.‬
‫הוא נשבע שהוא יהרוס את חייך.‬
‫אני לא יכול להגן עלייך מפניו.‬
‫מגיע לך מישהו שמסוגל להגן עלייך‬
‫ומשפחה שמקבלת אותך, ואני לא יכול להעניק את זה.‬
‫אני יכול להעניק לך רק בעיות שאני בעצמי לא יכול להתמודד איתן.‬
‫למה לא סיפרת לי?‬
‫אתה לא זה שמחליט עם מה אתמודד.‬
‫לא רציתי שהוא יפגע בך.‬
‫אני לא מפחדת ממנו.‬
‫איך את עושה זאת?‬
‫את לא יודעת למה הוא מסוגל.‬
‫אני לא רוצה...‬
‫לא אוכל...‬
‫ג'יימס.‬
‫לא עוד סודות.‬
‫בלי שקרים.‬
‫אני מבטיח.‬
‫מה את עושה?‬
‫מה שעושים בני זוג שסומכים זה על זה.‬
‫- בני זוג? - אתה הרי לא נער השעשועים שלי.‬
‫איך מישהי יכולה להיות כזו חכמה ואז להשתמש במונח כמו "נער שעשועים"?‬
‫אתה באמת חושב שזה הזמן להתחצף?‬
‫אהיה כל מה שתרצי. חבר, נער שעשועים, הכול.‬
‫- הכול? - הכול.‬
‫- זה הבחור שהורס מיטות מים? - זו לא הייתה מיטת מים.‬
‫אני לא רוצה לעזוב.‬
‫- לא היום, לא מחר, לעולם לא. - לא רצית לבוא לאוקספורד.‬
‫לא אמרתי שאעזוב את החדר הזה.‬
‫פשוט נישאר כאן.‬
‫מחר בבוקר, העולם ימשיך להסתובב.‬
‫יש לך אותן ההזדמנויות כמו לכל אחד אחר.‬
‫נצל אותן, ג'יימס.‬
‫בכל פעם שאני אובדת עצות או אומללה, אני מכינה רשימות.‬
‫זה עוזר לי לשמור על מוטיבציה וראש צלול.‬
‫את מכינה לי רשימה?‬
‫מה יהיה הפריט הראשון?‬
‫אני אוהב ספורט, מוזיקה...‬
‫ואוכל אסייתי חריף.‬
‫אשמח לאכול בכל השווקים בבנגקוק.‬
‫- כמו חגבים מטוגנים וכאלה? - בדיוק.‬
‫בסדר.‬
‫- לקרוא יותר... - לקרוא יותר...‬
‫אלה לא מטרות לחיים.‬
‫חלומות הם חשובים.‬
‫אני מאושר כשאני מצייר.‬
‫תביעי משאלה.‬
‫שכחת את הדבר החשוב מכול.‬
‫5. רובי‬
‫מיס בל.‬
‫תגידי לי בבקשה, מדוע אוקספורד?‬
‫את מכירה את סיפור הפיל שקשור ליתד?‬
‫בדרך כלל, המטאפורה משמשת לתיאור מערכת אמונות מגבילות.‬
‫העובדה שרוב האנשים מסוגלים‬
‫ליותר ממה שהם חושבים.‬
‫אבל אני מתחילה להבין שכבלתי את עצמי לעתיד שלי,‬
‫ולכן אני לא מעניקה לרגע הנוכחי‬
‫את תשומת הלב שמגיעה לו.‬
‫ג'יימס בופורט?‬
‫ג'יימס בופורט, באליול?‬
‫עכשיו אני יודעת שהתחנות שאנו עוצרים בהן לאורך הדרך‬
‫הן אלה שמרכיבות את החיים שלנו.‬
‫החיים שלנו מתרחשים כאן ועכשיו.‬
‫ולפעמים הרגעים האלה מציירים בחול‬
‫חזיונות חדשים ומרגשים של העתיד שלנו.‬
‫זה התא הקולי של קורדיליה בופורט.‬
‫נא להשאיר הודעה לאחר הצפצוף.‬
‫היי, אימא. אני מקווה ששלומך טוב.‬
‫יש לי משהו חשוב לומר.‬
‫אל תדאגי, אלה...‬
‫חדשות טובות.‬
‫אני אוהבת אותך, אימא.‬
‫נתראה אחר כך.‬
‫אנחנו מבינים שאנחנו כבר לא חוששים יותר מהעתיד.‬
‫משום שההווה הוא הזמן להחליט האם חלומותינו יתגשמו,‬
‫והאם נהפוך לאנשים שתמיד רצינו להיות.‬
‫דרוש אומץ כדי לחשוב מעבר להווה.‬
‫אבל לפעמים מבט מצד אדם אחר‬
‫מספיק כדי להאיר את העתיד באור חדש.‬
‫לראשונה בחיי, אני מרגישה שהגעתי למקומי.‬
‫שלום. חזרתי.‬
‫אני לא רוצה להריץ קדימה או לחזור לאחור. אני רוצה להיות כאן ועכשיו.‬
‫היי!‬
‫מר בופורט מצפה לכם.‬
‫שבו.‬
‫אמרתי לשבת.‬
‫אימא שלכם חטפה שבץ.‬
‫- איפה היא? - איך היא?‬
‫קורדיליה מתה.‬
‫הגענו לבית החולים שלשום בלילה. הם לא יכלו לעשות כלום.‬
‫ולא התקשרת אלינו?‬
‫קורדיליה הייתה כה גאה בהזמנות שלכם, שלא רציתי להפריע לראיונות שלכם.‬
‫כבר אמרתי לך שריצוי המשקיעים הוא בראש סדר העדיפויות שלנו כרגע.‬
‫לא נוכל לאפשר למניות להתרסק.‬
‫כן, אני יודע את זה. לעזאזל,‬
‫שמרדית תשלח את הטיוטה.‬
‫- שתתפרסם. - ג'יימס, לא.‬
‫כן, לעזאזל, אני מבין את זה.‬
‫המנהל האמנותי ימונה לאחר פרסום ההודעה לעיתונות.‬
‫ג'יימס, לא!‬
‫תפסיק!‬
‫אל תיגע בי!‬
‫ישבת במכונית ולא אמרת כלום.‬
‫אני מצטער, ג'יימס.‬
‫כל אחד ראוי לעולם מלא הזדמנויות.‬
‫לחלום חלומות משלו, להיות מי שהוא רוצה להיות,‬
‫לאהוב את מי שבא לו.‬
‫אני רואה את עתידי באופן ברור יותר מאי פעם.‬
‫סוף סוף, כל חלקי הפאזל התחברו.‬
‫כל הדלתות פתוחות בפנינו. עכשיו רק צריך לעבור דרכן.‬
‫תרגום כתוביות: ליאור כרמל‬
‫בקרת כתוביות רינת זוהר-מנחם‬