MODERN KÄRLEK
Jag har inte sett henne på Hinge.
Det är en liten bisexuell gemenskap.
-Tack. -Det kan bli bra.
-Jag kan... -Jag föredrar små bisexuella.
-Det... -Märkligt.
Vad är nummer 13?
Vänta, vad sms:ade hon?
Hon sms:ade mig och sa att hon inte är rik,
men hon har många kashmir-mössor och hon är praktikant.
-Så gulligt! -Nej, nej, nej.
-Jag saknar att dejta henne. -Jag hatar det där fejkandet.
Hon borde erkänna att hennes föräldrar hjälper henne.
Ursäkta. Får vi låna din grädde?
Ja. Varsågod.
Ursäkta, vad? Hur kan din mamma avsky Greta Thunberg?
Hon tror att det ligger nåt bakom.
-Helgalet! -Förlåt för mina outhärdliga vänner.
Jag inser att det nog var tyst här innan vi kom och förstörde.
Det är ett matställe. Det ska vara livligt.
Är du konstnär?
Ja. Det är jag. Kritor är faktiskt mitt medium.
Okej.
Jag skojar.
Det är bara en vana. Jag kommer hit med mina brorsdöttrar.
Du ska få fortsätta med det. Tack för grädden.
Ja... Det var så lite.
-Du är så gullig. -Han rodnar.
-Han rodnar till och med. -Jag rodnar inte.
Tack.
-Kvitto? -Det behövs inte. Tack.
Vänta.
Du behöver inte springa, jag står stilla.
Det är sant.
Vill du att jag ringer dig?
Ja, om du vill.
Men jag inser att jag inte känner dig
så jag kanske verkar som nån äcklig nattkille.
Du är inte äcklig.
-Inte? Bra. -Nej.
Tack för det här.
God natt.
Ja. Ha det bra.
Det var en gång en flicka som bara var vaken på natten.
Hon delade gatorna med sömngångare, resenärer och spöken.
Så långt tillbaka hon kunde minnas,
hade hon sovit när alla andra var vakna.
Och varit vaken när resten av världen sov.
-Tack, Oliver. Tack. -Kom in.
Hur går det?
-Jag chillar bara. Ta din tid. -Tack.
Månen var hennes sol.
Och solen var hennes måne.
Tack.
Mörkret var hennes hemstad.
Den enda trafiken? Stjärnorna som trängdes på himlen.
Hon var en nattflicka.
Och det var allt hon kände till.
Nattflickan hittar en dagpojke
Det låter vettigt.
Jag slår vad om att du är en cool lärare.
Du vet vad alla barn gillar bäst.
Det är sant, eller hur?
-Jag gillar dem också, förresten. -Jag visste det.
Det är ömsesidig respekt för varandra.
Jag ser det.
Du är en sällskapsmänniska.
Vi konstiga vetenskapstyper förstår inte det.
Är du vetenskapsman?
Inte direkt. Men jag studerade det i skolan.
Ville du bli läkare?
Nej då. Nej, jag...
Sanningen är, och jag brukar inte säga det här till vem som helst,
men jag gillar faktiskt att tänka på fysik.
Jag också.
-Verkligen? -Nej, inte direkt.
Ja! Vad jobbar du med?
Olika saker.
Det låter inte skumt alls.
Jag redigerar läroböcker. Vilket inte är så tråkigt som det låter.
Okej.
Och jag jobbar också två gånger i veckan på en klubb.
Cyklar till jobbet.
Jag är instängd i klassrummet hela veckan
så jag tar alla chanser jag får att vara utomhus i solen.
Ja, det låter vettigt.
Jag vet vad du tänker.
"Det är farligt att cykla i staden",
men det finns fler cykelbanor nu så det går bättre att cykla i staden.
Ja. Helt klart.
Vi kanske kan ta en cykeltur en dag.
Tja...
Så du är som en vampyr?
Vanligtvis går jag till sängs klockan åtta eller nio
och vaknar runt kl. 17.00.
Och vad heter det?
Fördröjd sömnfassyndrom.
Det är en dygnsrytmstörning.
Vad skulle hända om du tvingades hålla normala tider?
Tror du inte att jag har provat det?
Det känns som om jag har jetlag hela tiden.
Min kropp förkastar det.
Det är så häftigt.
Ja, jag antar det.
Det finns så klart konstiga aspekter.
Jag är jämt förvirrad över vilken veckodag det är
eftersom mina datum ändrar i mitten.
Dejting kan vara knepigt.
Men det finns positiva sidor också.
Som att jag inte behöver bry mig om trafiken eller avbrott medan jag arbetar.
Jag ser alltid till att jag är tillbaka hemma
innan morgonrusningen,
så det kan gå veckor
utan att jag ser en enda yogamamma eller banksnubbe.
Men pendlarna, mammorna, banksnubbarna,
är inte de det verkliga livet?
De är en version av det verkliga livet,
men det finns också på natten.
Och om vi ska vara ärliga,
nattmänniskor är lättare att ha att göra med än dagmänniskor.
Okej.
Det är nåt riktigt magiskt
som startar när man känner
att man är den enda i världen som är vaken.
Som om hela världen existerar bara för dig.
Jag gillar vampyrer.
Coolt.
Jag sa till honom att om han har mobilen på tyst läge,
och om det är därför han missar mina samtal, kan han sätta på den,
eller när han kommer för att titta på fotboll
för att han är för snål för att skaffa sportpaketet,
barrikaderar jag den jäkla dörren.
Du fattar, va?
Vadå?
VI SES EFTER JOBBET, VAD HAR MAN PÅ SIG FÖR EN DEJT TVÅ PÅ NATTEN?
Är du med i en kickball-liga?
Ja.
Sporten som tredjeklassare spelar för att riktig sport är för svårt?
Det är en vanlig missuppfattning.
-Jaså? -I Kanada kallar de det fotbollsbaseball,
vilket kan vara ett enklare sätt för dig att konceptualisera det.
Två sporter i en. En supersport, kan man säga.
Jag är på en dejt med en man som fortfarande spelar kickball.
Ja.
Det här är det minst skumma jag har gjort idag.
-Lita på mig. Pete! -Herregud.
-Är det Zoe? -Hej!
-Hur är det? -Pete, Jordan. Jordan, Pete.
-Hej, Jordan. -Hej.
Det vanliga. Ni är två.
-Ja. -Vänta.
Hej, vill du... Kom hit.
-Jag har några goda här. -Tack.
-Nej. -Pete, kom igen, sluta.
-Trevligt att träffas. -Hej då!
Du också, Pete.
Delilah, värdinnan på nattradion?
Du sa att du inte skulle döma.
Det är en supergullig första förälskelse.
Jag trodde att hon dedikerade kärlekssånger till mig.
TILLBAKA TILL MIN DAGVÄRLD... OM JAG KAN HÅLLA MIG VAKEN.
Jag vidhåller att vi i vår nation, aldrig har haft fria och öppna val.
Jag och era mammor ansågs inte vara medborgare för inte så länge sen.
I vår demokrati finns förfaranden och konsekvenser
för att frånta rösträtten från folk.
Jag vidhåller att de flesta inte luras på sin rösträtt,
men är lata och värdesätter inte dess betydelse.
GOD NATT! VI SES TILL MIDDAGEN/FRUKOSTEN
Inklusive våra mammor och pappor.
När jag tittar på sociala medier går jag in i ett svart hål
och dyker upp timmar senare förlorad i ett bröllopspresentregister
hos kusinen till nån jag hatade i skolan.
Ja, men är det inte det bästa sättet att hålla reda på alla?
Varför skulle jag vilja hålla koll på alla?
-Fan. -Vadå?
Det är min kollega.
Jordan, titta inte.
Zoe?
Hej! Hej, tjejen. Jag tyckte att det var du.
Ja, hej. Herregud.
-Hej! -Hej.
Var snäll.
Han är Bette Midler fångad i kroppen av en 14-årig puertoricansk unge.
Och att han inte såg det som en komplimang fattar jag inte.
Min unge skulle få spader om du sa det.
-Vänta, har du barn? -Ja.
Visste du inte det?
Du tar väl inte med honom till klubben.
Fan heller. Inte för att hon skulle märka om jag gjorde det.
Sån är Zoe.
När jag är på jobbet, så jobbar jag.
Jag behöver inte se det.
Du är lärare, du ska tro på forskning och välgrundade åsikter.
Jag behöver inte forska om The Real Housewives
-för att veta att det är smörja. -Där har du fel.
Du vet väl att de har manus? Det falskaste av de falska.
Okej. Ibland är situationerna konstruerade, visst.
Du måste titta på det och lyssna. Nej, kyss mig inte.
Känslorna är alltid verkliga, det är ärligt.
Det är ett övertygande argument.
Jag tänker inte ligga med dig, förrän du tittar på ett avsnitt.
-Jag laddar ner det nu. -Bra.
Jag måste drömma.
Somna om.
Hur kan jag sova när det finns en vacker vampyr vaken i mitt rum.
Okej.
Tack för att du kom ikväll.
Som om jag skulle missa chansen att se dig dominera i fotbollsbaseboll.
Det är kickball.
Herregud!
Vad gör du?
Herregud, jag måste gå! Jag är redan sen. Hej då.
Hej då.
Hej, tjejen.
Hej.
Tack för att jag fick störa din dejt.
Det gjorde du inte. Inga problem.
Din pojkvän är jättetrevlig.
Hennes pojkvän är jättetrevlig.
Ja, det är han.
-Hur gjorde du? -Gjorde vad?
Fick en så trevlig pojkvän.
Förlåt.
Vi ses där inne.
Ja, vi ses snart.
JAG LÄNGTAR EFTER ATT FÅ DELA MIN DAGVÄRLD MED DIG IMORGON! ÄLSKAR DIG!
Hej, B.
Okej, men hon använder samma ursäkt varje gång.
Hur många farliga födelsemärken ska vi tro att hon har?
Absolut. Jag tränar inte för ingenting.
-Zoe! -Zoe med vinet.
-Ja. Herregud. -Försiktig!
Det kanske suger, det är bara en fin etikett.
Du kom precis i tid.
De försöker övertyga mig om
att jag har för många barbröstade bilder på Tinder.
Är inte det poängen?
Tack.
-Hej. -Hejsan.
Det tog ett tag att komma igång.
Det är okej. Det finns fortfarande lite dagsljus kvar.
Nej, vänta. Jag vill ha en sån.
-Yo, Reece. -Hej, Zoe. Vänta lite.
Hej. Tack.
Hej.
Tror du vi kan skjuta fram det typ en timme?
Jag försov mig och vaknar fortfarande
och jag har ett par ärenden.
Jag är också helt utmattad.
Jag kan åka hem och sova nu.
Nej, jag behöver bara en timme.
Okej, jag tänkte bara att...
Om jag vetat att vi skulle äta middag hade jag planerat min dag annorlunda.
Visst, en timme går bra.
Bra, vi ses om en stund, okej?
-Tack, Reece. -Vi ses sen.
STÄNGT
Nej. Hallå. Kan ni släppa in mig?
Ni stängde för sex minuter sen.
Jag behöver bara ta ut ett recept, det går fort.
Kom igen!
Jag skulle öppna dörren för er.
-Kan vi få en bruschetta? -Visst.
Och jag tar ett glas Nebbiolo.
Vill du ha vin?
Vad tror du?
Jag har en hel dag av arbete framför mig.
Jag frågar bara. Ibland kan du...
Inte idag.
Och du?
Skulle det vara möjligt att få äggröra?
Äggröra?
Ja, och bacon. Det är allt jag vill ha just nu.
Zoe? Jag tror...
Vadå? Jag vet att de har ägg, eftersom de serverar spagetti carbonara,
och ägg är en av huvudingredienserna.
Och guanciale, det är lite som bacon, eller hur?
Ja, jag kan höra med köket om de...
Varför måste du höra med dem?
De kan göra äggröra med äggen vi båda vet att de har.
Och lägg den på en tallrik med guanciale
och det blir spagetti carbonara minus spagettin.
Kocken brukar inte tillåta sånt,
men finns det nåt annat du vill ha om han säger nej?
Glöm det. Jag tar bara en cappuccino.
Visst.
Titta, bröd.
-Tack. -Tack.
Tack.
Vadå?
Ingenting.
Jag ska gå på toa.
-Du, jag bara... -Ja?
-Förlåt för det där. -Det är inga problem.
Hon mår inte bra.
Om du kommer med cappuccino, blir det bra.
Om du har ägg och serverar dem är det fantastiskt. Annars gör det inget.
-Ja, naturligtvis. -Ja? Tack än en gång.
-Jag uppskattar det. -Visst.
Min mamma kommer till stan den här helgen.
Jaså?
Jag visste inte att hon var på besök.
Hon och min moster ska på en kryssning som avgår från New York.
Hon kommer lite tidigare för att umgås med mig.
Så trevligt.
Hon vill träffa dig.
Vill hon?
Jag vill att hon ska träffa dig.
Jag tror att vi är där. Tror inte du det?
Definitivt.
Ja. Okej.
Så, vart ska vi ta henne?
Kanske en trevlig middag någonstans?
Där jag inte beställer ägg. Jag lovar.
Hon måste vara på båten kl. 16.00.
Och det finns inget som hon älskar mer när hon är i stan
än att gå till ett dim sum-ställe vi båda älskar på Sunset Park.
Okej.
Så, det blir typ en brunch. Tidig eftermiddag.
Okej.
Jag vet att det inte är idealiskt,
men jag vet inte när hon kommer till stan igen.
Jag vill bara...
Jag vill verkligen träffa henne.
Det är spännande.
Sluta oroa dig. Du vet att det går bra.
Jag älskar att umgås med bara dig.
Tack, mamma.
Förlåt.
Du måste säga att det är hennes fel
att jag åt dubbelt så många dumplings som jag planerade.
Jag ska försöka en gång till.
Fan också!
Jag är så ledsen. Jag är på väg.
Nej, du måste inte. Vi är nästan klara här.
Bra att du mår bra.
Ja, jag är okej. Jag sov. Men jag tror att du vet det.
Som jag sa, jag ville bara höra att du mår bra.
Jag är en idiot.
Jag ställde inte larmet, för jag trodde jag skulle vara vaken...
Gå och lägg dig igen.
Skit! Okej.
Skor.
Nej.
Vänta, jag är här! Herregud. Jag är så ledsen.
-Hej. -Du hade inte behövt springa ner hit.
Hej, jag heter Zoe.
Jag är så glad att äntligen få träffa dig, Zoe.
Jag också. Jag är så ledsen.
Var inte det. Det är helg.
-Du är ung. Jag vet hur det är. -Nej.
Nej, det var inte det som hände. Men...
Det är okej. Jag ser fram emot att lära känna dig bättre nästa gång.
-Tack detsamma. -Du borde gå, mamma.
Okej.
Älskar dig.
-Ha så kul. -Tack.
-Ha det bra. -Nästa gång.
Okej.
Hej då.
-Jag är så ledsen. -Jag vet.
-Jag ska gottgöra dig. -Det är bra.
Om jag inte får det, så är det inte bra. Så säg inte att det är okej.
Okej. Vet du vad? Det är inte bra.
-Okej. -Jag avskyr att du inte var där idag.
Men det är så mycket mer än så.
Jag hatar att vi inte kan göra nåt normalt. Aldrig.
Jag avskyr att vi inte kan gå på en promenad eller ta en kaffe och brunch.
-"En brunch." -Ja. Brunch.
Jag avskyr att jag är trött hela tiden.
Jag avskyr att jag måste ursäkta dig,
att jag inte kan drömma om vår framtid,
vem vet hur den ser ut.
Ett midnattsbröllop? En bebis du inte ens kan ta hand om?
Tänker du på sånt?
Nej, för det verkar vara en omöjlighet för dig.
Vad vill du att jag ska säga?
Jag har varit ärlig mot dig från början.
Men det har varit på dina villkor ända sedan dess.
Jag har inte sovit, bara för att få vara med dig.
Och du kan inte ens ställa ett larm för att träffa min mamma.
Det är ett medicinskt tillstånd, Jordan.
Det är inget livsstilsval.
Jag trodde att du förstod det,
men bra att veta hur du känner om jag blir sjuk en dag.
Om du var sjuk, skulle jag ta hand om dig.
Vad betyder det?
Så du tror inte att det är på riktigt?
Som...
Säg det bara. Jordan? Säg det bara.
Jag märker att du vill säga det, så bara säg det.
Eller sparar du din ärlighet till att be om ursäkt
till servitörer å mina vägnar?
Du måste komma med ursäkter för mig,
men det är inga ursäkter om problemet existerar.
Jag tycker det verkar bekvämt för en introvert
som kanske inte vill engagera sig i världen.
Ja, för det här har gjort mitt liv så bekvämt.
Jag...
Jag behöver tid.
Okej.
"Okej."
Bara så där?
Så, i kväll,
ska ni läsa om Kent State-skottlossningen.
Det var i kapitlet vi läste igår kväll.
Okej.
Då går vi igenom det tillsammans.
Nej. Tre PBR, två Heineken.
-Vanessa? Hej. -Hej, tjejen. Hur är det?
Ska vi gå och äta när vi är klara ikväll?
Det låter trevligt, men jag måste sova i natt.
Jag gör ett ingrepp imorgon.
Det är ingen stor grej, men jag vill inte få narkos utan att ha sovit.
Narkos?
Hej. God morgon.
Förlåt.
Jag är klar.
Hur känner du dig?
Lite öm, men mest bara trött.
Inte lika trött som du, men trött.
Okej.
Du!
Tack för att du kom. Du hade inte behövt göra det här och...
Jag vet. Men jag ville inte att du skulle vara ensam.
Sånt här kan vara läskigt.
Och så behöver inte jag heller vara ensam.
Kom hit.
Mitt kaffe.
-Förlåt. -Det är okej.
Jag skulle vilja vara med i en sekt.
Då behöver man inte fatta några beslut, det är avslappnande.
-Du älskar verkligen pyjamas. -Det gör jag.
Och långvarig ögonkontakt.
Jag ska starta en sekt.
Få ögonkontakt med någon tvärs över rummet.
Väntetiden är 90 minuter,
men om vi tar ett gemensamt bord, är det runt 75.
-Varför inte bara... -Så, vi tar ett gemensamt. Okej?
Okej, visst.
Jag har längtat efter att prova det här stället.
Jag läste att de har en hel meny bara för mimosas.
ÄR DU LEDIG KL 18.00 IKVÄLL/MORGON FÖR ATT TRÄFFA MIG?
VAR VILL DU TRÄFFAS? PÅ VÅRT GAMLA
Hallå?
Tog du hit mig för att mörda mig?
Äsch. Där försvann min stora överraskning.
Hej.
Hur har du haft det?
Och du?
Detsamma.
Vad är det här för ställe?
En kompis till mig känner killen som har flyttat ut.
Ska du flytta?
Vill du kolla in sovrummet?
Under dagen fylls hela detta vardagsrum med ljus,
och på natten kan du arbeta där borta
när månskenet kommer in.
Föreslår du vad jag tror?
Vårt misstag var att vi försökte bo i varandras världar.
Men hur ska vi leva då?
Jag vill bara vara nära dig, Zoe.
Sovande. Vaken. Det spelar ingen roll.
Vi kan träffas under de överlappande timmarna.
Men allt du sa på gatan, den där dagen, då?
Jag var förbannad.
Jag glömde det faktum att i ett förhållande
väljer man att vara med nån som lever i sin egen verklighet.
Jag saknar din verklighet.
Jag älskar din verklighet.
Dagpojken och nattflickan.
Det är en saga.
En häxa föder upp två barn i fångenskap,
och låter pojken se bara dagen och flickan bara natten.
Och sen en dag, stannar han ute längre än vad han borde,
och när det blir mörkt är han livrädd.
Hon hittar honom darrande i trädgården och försöker trösta honom.
Hon berättar för honom hur vänlig natten kan vara.
Och eftersom hon är klarvaken,
lovar hon att vaka över honom medan han sover.
Och när solen går upp, vaknar han.
Och nu är hon rädd, för hon har aldrig sett solen.
Hur slutar den?
Han bär henne i sina armar medan hon sover tills det blir mörkt.
Undertexter: Ulrika Lindfors-Davis
Kreativ ledare Bengt-Ove Andersson on sover tills det blir mörkt.