Sidste udkald
til toget kl. 10.00 fra Ceannt Station.
GALWAY, IRLAND. DEN 13. MARTS 2020
Du godeste, se på de følelsesløse folk. Hver eneste en på en enhed,
limet til skærme, mens de giver deres data væk gratis.
Ikke en eneste bog blandt dem. Det er trist, hvad vi er blevet til.
Mor. Vi kører fra Galway nu. Henter du mig om to timer?
Jeg har virkelig meget med, og så skal jeg tage en taxa?
Hent mig nu.
Glæder du dig ikke til at have mig hjemme et par dage?
Mor? Mor...
-Hej. Hvordan går det? -En, der snakker.
-Sid ikke her, kammerat. -Hej, goddag. Hvordan går det?
Tak.
Gud. John Candy i Røvtur på 1. klasse,
bare gå videre.
Bare gå videre. Tak.
Nej, irsk Greta Thunberg. Nej tak.
Åh gud. Gå videre, kammerat.
Gå videre. Han har helt sikkert sin mors hoved i den taske.
Er du allergisk overfor katte?
Det er okay.
Næh.
Vil du have en?
Fremmede på et (Dublin) tog
Her. Der er ledig.
Forstået. Gå efter Angelina Jolie-typen
over et bogligt, interessant individ, der faktisk har noget at sige.
For måske ville du være bange for at høre det. Forstået.
Om et øjeblik ankommer vi til Athenry Station.
Athenry.
Passagerer til Athenry skal stå af nu.
Mange tak.
Så jeg er med i spillet igen! Farvel, Jolie!
Hej? Det er Paula.
Tak, fordi du ringer tilbage.
Jeg venter to pakker,
men kan du sende dem til Dublin-adressen, ikke Galway?
De er begge på min konto, jeg klikkede forkert.
Ja. Oxmantown Road. Tusind tak.
Te eller kaffe? Vil nogen have te eller kaffe?
-Ja, jeg vil... -Kaffe... Te...
Ingen? Det er fint. Ingen kaffe, ingen te.
-Det her er skørt, ikke? -Jo.
-De lukker for offentlig transport. -Det hørte jeg.
Tingene bliver nok normale snart igen.
-Kommer du fra NUI? -Hvordan vidste du det?
Fra den enorme bunke akademisk-udseende bøger.
Ja. Selvfølgelig.
Universitetet lukkede i går, så...
Hvad med dig?
Jeg arbejder i tech nær Galway. De har sendt alle på orlov i to uger.
-Du godeste. Så hvor skal du hen? -Min brors lejlighed i Dublin.
Alle mine bofæller tog hjem, så jeg ville ikke ende alene i Galway.
Heller ikke mig. Hvad er en festby uden folk?
Nemlig. Selvom min bror er irriterende.
Men det er selskab.
Inviter ham til din mors hus.
Ti stille. Du mødte ham for to minutter siden.
Ja, men det går så godt. Gud, hvor er du ensom.
-Så... -Hvor bor du?
-Undskyld. -Undskyld, fortsæt endelig.
Hvad betyder "i tech" egentlig?
Det er noget, jeg hører meget, men jeg nikker bare.
Jeg arbejder for et firma, der målretter annoncering for firmaer.
-Så du arbejder med reklamer. -Nej, i tech.
Jeg står for seks eller syv firmakunder og hjælper dem med at finde målgrupper,
så de ikke spilder tiden på folk, der ikke vil købe deres produkt.
Vi kører algoritmer, baseret på forbrugerpræferencesporing
og forsøger at forudsige deres handlinger. Hvad med dig?
Middelalderhistoriker.
Okay.
De lavede ikke meget af den slags dengang.
Deres processorer var for langsomme.
Undskyld, jeg får ondt i nakken af denne vinkel.
-Er det okay, hvis jeg... -Ja, selvfølgelig.
Det var bedre. Hvad sagde du?
Det kan jeg ikke huske.
-Må jeg spørge om noget sært? -Ja da.
Da du kom ind, hvorfor satte du dig ved hende,
når der var to at vælge mellem?
Jeg foretrækker at se i den retning, vi kører.
-Det gør du ikke nu. -Nej, men jeg ser på dig.
Så min neurose må bare leve med det. Det er bare en særhed.
Det dominerer ikke mit liv.
-Skal vi bytte plads? -Ja tak.
Hvor skal du bo, til universitetet åbner igen?
-Hos min mor. -Du sagde det med et strejf af angst.
Jeg har elsket at være væk i et par år,
så tanken om at skulle hjem i et par uger...
Jeg elsker hende, men man skal bede hende om at holde op med at tale.
-Og hun har intet tv. -Hvad? Virkelig?
-Ingen wi-fi. -Så begår du selvmord!
Ja. Hun maler, skriver poesi
og lytter til radio og passer sine stueplanter.
-Hun lyder genial. -Det er hun også lidt.
-Og hun ryger pot. -Nej.
-Jo. -Hun lyder som min bror.
Uden maleriet, poesien eller nogen kreativitet overhovedet.
En stoner?
Han er som Snoop Dogg
og Seth Rogens optræden i alle hans film
rullet sammen til en stor joint.
Ham vil jeg gerne møde.
I ville ikke kunne enes. Din mor måske.
Hvor længe tror du, det her varer?
Timerne begynder igen den 28. Et par uger?
Læser du meget?
-Jep. -Fortæl mig om middelalderen.
-I en sætning? -Ja.
-Som du gør i reklamer. -Nej. Jeg arbejder i tech.
Jeg kunne ikke engang forklare middelalderen på en togtur.
-Det er okay. -Den vil ikke beskrives.
-Jeg forstår. -Du kan lide ting, der passer fint sammen.
Det kan jeg vel. Stor Tetris-fan.
Jeg kan lide ting, der ikke kan forklares.
-Der bare fortsætter. Som et løg. -Løg slutter.
Som et meget stort løg.
Et, som det ville tage hele mit liv at skrive prolog til.
Det kan jeg lide. Jeg bryder mig ikke om, at ting slutter.
Jeg er lige det modsatte.
Hvordan virker det, passer det og færdig.
Mere behøver jeg ikke. Jeg er ikke boglig.
Jeg falder i søvn, hvis det er dybere end Malcolm Gladwell.
Men jeg er glad for, du sad her.
Virkelig?
-Du er bedre end seriemorderen. -Hvem?
Nej, Paula. Jeg er seriemorderen.
-Hvad? -Det er mig.
Dette er en horrorfilm, ikke en romance.
Du burde have sat dig et andet sted.
-Okay. Det er du alt for god til. -Undskyld.
Hvordan kender du mit navn?
Du nævnte det på telefonen.
Jeg vidste ikke, at du hørte efter.
Og hvem har sagt noget om en romance?
Undskyld, generer det dig?
-Nej. -Værsgo.
I ser så glade ud på det tog
Fremmede for to minutter siden
Nu griner I og deler en vits
Der er intet om hinanden Som de ikke ved
De ser så godt ud
Og de er også begge unge
Det ser ud til, at vi har fået
Et sødt rendezvous, det er så sødt
Er I klar til det?
Ønsker I ikke, at I var dem?
En sødt rendezvous Det er modbydeligt sødt
Lad os håbe, at intet står i vejen for dem De er bare fremmede på et tog
Livet lader dem være alene
Ja
De er bare fremmede på et tog
-Det var sært. -Meget sært.
-Så er vi her. -Endestationen.
-Hvilken vej skal du? -Mod nord. Du?
Syd.
-Det var dejligt at møde dig. -I lige måde.
Du gjorde turen meget kortere end normalt.
-Vi burde stå af. -Ja, det burde vi vel.
Ja, det burde I.
Det er som en evakuering før et kup.
Det føles som en sort og hvid krigsfilm. Hvad fanden?
Jeg skal den vej.
-Farvel. -Vi ses.
Vent!
-0858395... -Nej.
Mød mig her den 28.
Det første tog tilbage til universitetet, når det her er færdigt.
Lige her.
Den 28.
Om to uger.
Jeg er her.
-Du er utrolig. -Jeg er så glad for, du tog dette tog.
-Vil du ikke vil have mit nummer? -Nej tak.
Du dukker op.
-Du er ret selvsikker, ikke? -Ikke normalt.
Jeg gider ikke tilbringe de næste to uger med at sms'e og DM'e dig som en teenager.
Det er så frustrerende.
-Det her er gammeldags. -Som noget fra middelalderen.
Hvis det er meningen, det skal ske, så ses vi her.
Det første Galway-tog den 28.
-To uger går hurtigt. -Ja, de gør.
Jeg vil gerne kysse dig nu.
-Det burde vi nok ikke. -Det ved jeg.
Mange tak, din idiot.
Hej mor.
-Hej skat. -Hej.
Du sveder.
Uber-chaufføren ville ikke hjælpe med taskerne.
Han var ikke særlig über, vel? Forstod du den? Über?
-Ja. Den var dårlig. Hvordan har du det? -Fantastisk!
-Jeg burer mig inde. -Hvad?
Jeg behøver ikke se de naboer, jeg hader. Det er vidunderligt.
Har du vin med?
Selvfølgelig.
Declan! Jeg kan se, at du ventede mig.
Var det ikke i morgen?
En sætning, alle gæster elsker at høre.
-Flot look. -Hvad er der galt med det?
Enten burde du svømme på en viktoriansk strand
eller blive skudt ud af en kanon.
-Hvor længe bliver du? -Jeg har orlov i to uger.
Hvad, er du i hæren nu?
Lad os tage på varieté og finde nogle ludere.
I det mindste er du klædt på til det.
Okay. Kom ind.
Jeg skulle alligevel rydde op på gæsteværelset. Hvordan har du det?
Så hvad betyder at bure sig inde?
Det er total nedlukning.
Man må ikke engang handle. Det er som de tyske luftangreb.
Det sker kun, hvis det bliver alvorligt.
Det har de ikke givet påbud om endnu, vel?
Nej, men det gør de, siger rygtet.
Nu...
...fortæller du mig om drengen på toget, mens jeg ruller en joint.
Enten er det krympet, eller jeg er vokset siden sidst.
-Det ser mindre ud på grund af mine ting. -Hvad er det lort?
Bare ting jeg finder i skraldespande.
Ting, det kapitalistiske samfund mener, er værdiløst.
Så du er som en horder.
Det er gode ting.
Der er en seng et sted, ikke?
Jeg får hurtigt ryddet op.
Men du skal have rent sengetøj på. Kom. Jeg skal have morgenmad.
Og jeg frokost.
Hun lyder fantastisk. Har du et billede?
Nej. Hvorfor skulle jeg gøre det?
Vi havde en ægte forbindelse. Hvorfor tage et billede?
Så jeg kunne se hende.
-Er hun på Facebook? -Det ved jeg ikke.
-Insta? -Det ved jeg ikke.
-Find ud af det? -Intet efternavn.
Så skriv til hende.
Jeg har ikke hendes nummer, e-mail eller adresse.
-Så hvordan kontakter du hende? -Det gør jeg ikke.
Vi mødes igen på Galway-toget den 28., to uger fra nu.
Det er så romantisk.
-Ja, ikke? -Farligt møde.
Måske uden dobbeltmord, så mere som Before Sunset.
Tænker jeg bare.
Jeg elsker sgu det her.
-Hun dukker ikke op. -Hvordan ved du det?
Du kendte hende kun i to timer.
Jo, hun gør. Det var ægte.
Tro mig, hun dukker ikke op. Hun er en dame.
Hun vågner og glemmer dig hver dag,
og du gør lige det modsatte.
Derfor opfandt Gud telefonnumre.
For at minde hende om dig igen og igen.
Det er elementært. Du skal lukke handlen.
Du har aldrig kunne lukke handler.
Og det har desværre altid været forskellen mellem dig og mig.
Han er i reklame, men kalder det tech.
Er du sikker på ham?
På papiret hader jeg ham, men det er lige meget.
Dejligt.
Der er meget fokus på at passe sammen nu om dage,
og det, vi skal have tilfælles.
Men hvad med fordelene ved ikke at passe sammen?
Uden hendes nummer, hvordan kan I så sexte?
Jeg vil ikke sexte. Hun er en moderne kvinde.
Er det ikke meningen med den?
Jo, derfor blev telefonen opfundet, for at sexte.
Det var en kompleks forbindelse. Ikke et teen-møde på toget.
Hun er utrolig.
Det skal jeg nok bedømme. Hvad studerer hun?
-Middelalderhistorie. -Okay.
Så er det ligesom Game of Thrones?
Sejt. Jeg begynder at kunne lide pigen.
Du har gået på universitetet i to år og har ikke mødt nogen.
Jeg havde været i seng med alle efter to måneder.
Hvad?
Jeg spøger.
-Det var mere som et semester. -Åh gud.
Godt. Jeg ordner mit værelse.
Det er gjort.
-Rent sengetøj. -Tak.
-Jeg åbnede vinduet. -Tak.
Mon det vil føles småt og begrænset,
når jeg ikke har været der længe?
-Er det behageligt? -Perfekt. Mange tak.
Dejligt, at du er her.
-Godnat. -Godnat.
-Hvad fanden? -Jeg skal i byen.
-Klokken er 23.00. -Ja.
Vi kan ikke alle være for tidligt midaldrende og satte som dig.
Jeg må finde en kvinde før nedlukningen.
-Hvor? -I en by fyld af kvinder.
Og jeg er ikke så sat,
da jeg er alene uden nogen at sige godnat til
ved siden af en tuba og min bowlerhat i hjørnet.
Ja, det bekymrer os lidt.
Hvorfor har du ikke fundet en i firmaet?
Er halvdelen af arbejdsstyrken ikke kvinder nu?
-Det er mange at vælge imellem. -Jeg klikkede ikke med nogen.
Og det er Galway, alle er fulde konstant.
Nogen burde have kysset dig på to år.
-Jeg har kysset mange piger. -Hvad er så problemet?
Ingen fik mig til at standse op.
Det er det, jeg gør nu.
Jeg vil gribe fat i en pige på gaden og kysse hende.
Du tror, det vil vare måneder.
Det bliver normalt igen om et par uger.
Du er sørme god til prognoser.
-Godnat. -Godnat.
Din store idiot.
Hej, tænker på dig. Godnat, Xx M.
Glem ikke at sætte skraldespanden ud! Mor X
Hej min fremmede på et tog.
Jeg fik ikke dit nummer, jeg kan ikke skrive.
Men hvis jeg kunne, ville jeg sige:
"Tænker på dig. Godnat."
Gud, du er sådan en taber.
Fucking miniaturebørneværelse!
Godt. Lad os gøre det. Nu skal vi arbejde.
KRIG OG FRED I
Jeg elsker dette.
Op! Hagen skal helt op! Kom nu!
Det var fantastisk. Hvad så nu?
Der er to mere.
Virkelig?
Det er ligesom det Seamus Heaney-citat. Hvad sagde han?
"Overvintrer..."
"Hvis vi overvintrer..."
"Hvis vi sommer nu, kan vi vinter..."
LØRDAG DEN 28. MARTS 2020
...i håbet om at dække alle aspekter af det irske klima
vil restriktionerne fra for to uger siden,
efter ekspertpåbud, blive forlænget yderligere tre uger,
og to kilometernedlukningszonen fortsætter uændret.
-Godmorgen. -Hvorfor er du så fin?
Jeg har en aftale. Det er den store dag.
Nå ja. Togpigen.
Men er begrænsningen ikke 2 K fra hjemmet nu?
-Jo, men... -Hvor langt er der til Heuston?
Seks?
-Godt så. -Jeg ved, hun vil være der.
Det var så rigtigt.
Jeg ved, hun føler det samme. Det er som telepati.
Lad mig låne din bil.
Nej, du kan ikke bryde 2 K.
Du finder hende. Irland er lillebitte.
Måske ikke.
Jeg har aldrig været så sikker på nogen før.
Men du kan ikke bryde nedlukningen, det er uansvarligt.
Men det er en særlig situation. Hvad, hvis jeg aldrig ser hende igen?
Særlig hvordan?
Det virker bare som din situation.
Og hun vil ikke være der.
-Hvordan ved du det? -Selvfølgelig vil han være der.
Jeg bryder ikke restriktionerne. Det er forkert.
Jeg burde have fået hans nummer.
Du troede ikke, du behøvede det. Det er romantisk og vidunderligt.
Du troede på forbindelsen. Det er ren poesi.
Lortepoesi.
Det er altid jer tech-liberale, der bryder reglerne.
De begynder uregerlige og seje og så pludselig:
"Vi vil ikke betale skat.
"Vi vil ikke give arbejderne rettigheder,
"for vi er iværksættere, der begyndte over et pizzeria,
"og reglerne gælder ikke nu, hvor vi er enormt rige."
Tak for det karaktermord.
Jeg er ingen iværksætter. Jeg er et computergeni.
Og tænk, at du er så regelret.
-Hvor er pakken med cornflakes? -Øverst i skabet.
-Du har aldrig fulgt reglerne. -Det her er sund fornuft.
Det handler om at passe på sin nabo,
ikke kun dig i hovedrollen i den fortælling du vil være med i.
-Det er det virkelige liv. -Præcis. Det er mit liv.
Du er et skridt fra:
"Det er et frit land, og jeg gør, som jeg vil."
Men det er det! Det er mit liv! Jeg får kun et!
Nej, det er ikke. Det er vores liv! Vi er sammen i det her.
Og for første gang forenes verden måske.
Du vil vide, hvad der skete med en pige, du mødte på et tog.
Der er masser. Det er kun piger.
Ikke denne pige. Du vil forstå det senere.
Du ville give mig din velsignelse.
Måske var han ikke så speciel, vel?
Hans skæg var irriterende, og han arbejder med noget, jeg hader.
Han lød vidunderlig!
Mange mennesker er vidunderlige.
Og hvis han dukker op, og du ikke gør det?
Han dukker ikke op.
Han er en ansvarlig person,
og han bryder ikke reglerne for en som mig.
Jeg skal vide, hvordan det her går!
Jeg har væddemål i gang med alle naboerne.
-Hvad? -Hele gaden er nysgerrig.
Det handler ikke om dig! Det handler om verden, der forenes.
Du så Gal Gadot-videoen. Vi så den alle og græd.
Lyt til Gal Gadot og hendes kendisvenner.
Det går over, alt bliver normalt, og jeg er alene igen.
Jeg vil fandeme ikke gå glip af noget ægte
på grund af nogle midlertidige regler.
Denne kvinde er utrolig!
Jeg har tænkt på alt, hun sagde!
Hvis hun dukker op, og jeg ikke gør, tilgiver jeg aldrig mig selv.
Det vil hjemsøge mig.
Jeg bliver et spøgelse fra en Dickens roman,
der hjemsøger stationen.
Jeg kan ikke stoppe dig. Men jeg billiger det ikke.
Du gør, som du vil. Hun dukker ikke op.
Skal vi vædde?
Nej.
Det er mit liv, vi taler om,
ikke en sæbeopera eller et væddeløb!
Ja, og jeg håber, du bliver lykkelig.
-Gør du? -Ja da. Du er min lille pige.
Men jeg har mange penge på højkant.
Hvis hun ikke er der,
betaler jeg din husleje det næste år.
Åh, min gud.
Vil du synke så lavt?
-Hvad skal du så have? -Jeg skal låne din cykel.
Men hurtigt, for jeg skal være der om ti minutter.
Hele året?
Det lover jeg. Men kun, hvis hun ikke er der.
Låner du mig ikke din cykel, finder du aldrig ud af det.
-Fuck dig, du er en manipulator. -Ja, jeg arbejder med reklamer.
Pis!
Lort.
-Hej! -Hej.
-Alt vel? -Ja, tak!
Jeg motionerer bare lidt.
Dejligt.
Hej.
Hvor kommer du fra?
Jeg bor i Galway. Men jeg er hos min bror i Dublin.
Jeg kender ham ikke. Hvor bor du?
Okay, du fik mig. Jeg er udenfor 2 K-grænsen.
Jeg vil være ærlig. Jeg bor i Ichicore.
-Godt. Afsted! -Virkelig?
Meget virkelig.
Må jeg fortælle dig en historie? Måske forstår du det, når du er...
-Er hvad? -Jeg skal ind på togstationen.
-Der kører ingen tog. -Det ved jeg.
Jeg skal ikke med toget. Jeg skal møde en pige.
For to uger siden mødte jeg mit livs kærlighed på et tog.
Hun studerer middelalderhistorie.
Meget klog, men sjov og sær.
Vi skulle mødes her,
for vi troede, det kun varede i to uger.
Så ring dog!
Jeg fik ikke hendes nummer eller kontaktdetaljer.
Hvorfor ikke?
Fordi vi havde sådan en forbindelse, at vi begge ville være her.
Vi vidste ikke, hvor alvorligt det her ville blive.
Men det var en ægte forbindelse. Hun er utrolig.
Og hvis jeg ikke ser hende nu,
hvordan skal jeg så finde hende igen?
Jeg har hørt mange undskyldninger, men den er ret sød.
Ja, ikke?
Nej! Det er det dummeste, jeg har hørt.
-Og hun er der heller ikke. -Hvordan ved du det?
Der er spærret i dette område.
Ingen politimand i Irland vil tro på det lort.
-Og tag så hjem! -Vi er sammen om det her?
Hvad tror du, det er? En film på Netflix? Tag hjem!
-Kør så hjem! -Ja, okay.
-Okay, forstået. -For fanden da.
Så hvad så? Er det slutningen?
Ja.
Det er det vel.
Hvad var det?
Cowslip...
Cowslip Lane?
Ox... Oxman...
Oxmantown.
Oxmantown Road.
Jeg har hendes gade.
Pas på bilen. Den er vintage.
Det gør jeg.
Lad mig vide, hvordan det går. Jeg cykler over med mad, hvis du mangler.
Tak. Jeg tror, jeg har alt med.
Du er tosset.
Tekster af: Toni Spring
Kreativ supervisor Lotte Udsen