MODERNIA RAKKAUTTA
Viimeinen kuulutus
kello kymmenen junaan Dubliniin.
GALWAY, IRLANTI. 13.3.2020
Katsokaa näitä tolloja. Kaikki laitteissa kiinni,
näyttöön liimattuina, antavat tietonsa pois ilmaiseksi.
Ei yhtäkään kirjaa. Surullista, mitä meistä on tullut.
Äiti. Lähdemme juuri Galwaysta. Haetko minut kahden tunnin päästä?
Mukanani on puolet kämpästäni ja haluat, että otan taksin?
Tule hakemaan minut.
Etkö ole innoissasi saadessasi minut hetkeksi kotiin?
Äiti? Äiti...
-Hei. Miten menee? -Meillä on juttelija.
-Älä istu tähän. -Hei. Mitä kuuluu?
Kiitos.
Luoja. John Candy leffassa Vauhdilla Chicagoon,
jatka matkaa, kaveri.
Jatka matkaa. Kiitos.
Ei, irlantilainen Greta Thunberg. Ei kiitos.
Voi luoja. Jatka kävelyä, kamu.
Ohi vain. Pussissa on takuulla hänen äitinsä pää.
Oletko allerginen?
Ei se mitään.
Ei.
Haluatko yhden?
Muukalaisia (Dublinin) junassa
Se on vapaa.
Selvä. Yritä Angelina Jolie -tyyppiä
mielenkiintoisen lukutoukan sijaan, jolla voisi olla oikeaa sanottavaa.
Koska ehkä pelkäät kuulla sen. Ymmärretty.
Huomio. Saavumme Athenryn asemalle.
Athenry.
Athenryyn menevät, olkaa hyvä ja poistukaa.
Kiitoksia paljon.
Pelissä taas! Heippa, Jolie!
Haloo? Paula tässä.
Kiitos, että palasit asiaan.
Odotan kahta pakettia,
mutta voitteko lähettää ne Dubliniin Galwayn sijaan?
Molemmat ovat tiedoissani, valitsin väärin.
Niin. Oxmantown Road 1. Kiitos paljon.
Haluaako joku teetä tai kahvia?
-Joo, minä... -Kahvia... Teetä...
Eikö kukaan? Hyvä. Ei kahvia, ei teetä.
-Tämä on hullua, eikö? -Täysin.
-Julkinen liikenne suljetaan. -Kuulin juuri.
Olen varma, että asiat palaavat normaaliksi pian.
-Tuletko yliopistolta? -Miten arvasit?
Valtava kasa akateemisen näköisiä kirjoja paljasti.
Aivan. Oikein.
Yliopisto suljettiin eilen, joten...
Entä sinä?
Olen teknologia-alalla. Kaikki lomautettiin kahdeksi viikoksi.
-Jestas. Minne olet menossa? -Veljelleni Dubliniin.
Kaikki kämppikseni muuttivat kotiin, en halunnut olla jumissa Galwayssa.
En minäkään. Mitä on bilekaupunki ilman ihmisiä?
Niinpä. Vaikka veljeni on rasittava.
En tiedä kumpi on parempi. Mutta hän on seuraa.
Kutsu hänet äitisi luokse.
Turpa kiinni. Tapasitte kaksi minuuttia sitten.
Mutta tämä sujuu niin hyvin. Luoja, että olet yksinäinen.
-Siis... -Kenen luokse menet?
-Anteeksi. -Anteeksi. Jatka vain.
Mitä "teknologia-ala" oikeastaan tarkoittaa?
Kuulen sitä usein, mutta nyökyttelen vain.
Yrityksemme kohdistaa mainontaa yrityksille.
-Olet siis mainosalalla... -Olen teknologia-alalla.
Hoidan seitsemän yrityksen tilejä ja autan heitä löytämään kohderyhmiä,
jotta he eivät mainosta ihmisille, jotka eivät osta heidän tuotteitaan.
Algoritmimme perustuvat kuluttajien mieltymysten seurantaan
ja koettavat ennustaa heidän tekemisiään. Entä sinä?
Olen keskiajan asiantuntija.
Vai niin.
Silloin ei tehty paljoa tuota.
Heidän suorittimensa olivat liian hitaita.
Niskaani sattuu tässä asennossa.
-Sopiiko, jos... -Anteeksi, toki.
Nyt on parempi. Mitä olit sanomassa?
En muista.
-Saanko kysyä hassun kysymyksen? -Toki.
Kun tulit junaan, miksi istuit hänen kanssaan,
kun tässä oli tilaa?
Halusin olla kasvot menosuuntaan päin.
-Nyt et ole. -Mutta olen sinuun päin.
Neuroosini saa siis odottaa. Se on vain oikku.
Ei se hallitse elämääni.
-Haluatko vaihtaa paikkaa? -Kyllä.
Missä majailet, kunnes yliopisto avataan?
-Äitini luona. -Kuulostat hieman ahdistuneelta.
Tykkäsin olla pois viime vuodet,
joten ajatus sinne pariksi viikoksi palaamisesta...
Rakastan häntä, mutta häntä täytyy käskeä olemaan hiljaa.
-Eikä hänellä ole televisiota. -Oikeasti?
-Eikä nettiä. -Tapat varmaan itsesi!
Jep. Hän vain maalaa, kirjoittaa runoja,
kuuntelee radiota ja hoitaa huonekasvejaan.
-Kuulostaa nerokkaalta. -Hän tavallaan on.
-Hän myös polttaa ruohoa. -Eikä.
-Kyllä -Hän kuulostaa vähän veljeltäni.
Ilman maalausta, runoutta tai mitään luovuutta.
Pössyttelijä?
Kuin Snoop Dogg
ja Seth Rogenin hahmot kaikissa elokuvissa
käärittynä yhteen isoon jointtiin.
Haluaisin tavata hänet.
En tiedä, tulisitteko toimeen. Äitisi saattaisi.
Kauanko luulet tämän kestävän?
Seminaarit jatkuvat 28. päivä. Pari viikkoa?
Luetko paljon?
-Jep. -Kerro keskiajan tutkimuksesta.
-Siis yhdellä lauseella? -Niin.
-Mainosmiehenä osaisit. -En. Olen teknologia-alalla.
En usko, että pystyn selittämään sitä edes yhdellä junamatkalla.
-Ei se mitään. -Sitä on vaikea kuvailla.
-Ymmärrän. -Pidät selkeistä asioista?
Kyllä kai. Tykkään Tetriksestä.
Minä pidän asioista, joita ei voi selittää.
-Ne vain jatkuvat. Kuten sipuli. -Mutta sipulit loppuvat.
Kuten tosi iso sipuli sitten.
Sellainen, jonka esipuheen kirjoittaminen veisi koko elämäni.
Pidän siitä. En tykkää päästä asioiden loppuun.
Olen täysi vastakohta.
Näytä miten se toimii, miten se sopii, ja siinä se.
Muuta ei tarvitse tietää. Tutkimus ei kiinnosta.
Kaikki Malcolm Gladwelliä syvempi saa nukahtamaan.
Silti olen iloinen, että istuit tähän.
Niinkö?
-Olet paljon parempi kuin sarjamurhaaja. -Kuka?
Ei, Paula. Minä olen sarjamurhaaja.
-Mitä? -Se olen minä.
Tämä on kauhua. Ei romantiikkaa.
Istuit väärän miehen viereen.
-Olet aivan liian hyvä tuossa. -Anteeksi.
Mistä tiesit nimeni?
Sanoit sen puhelimessa.
En tiennyt, että kuuntelit.
Ja kuka puhui mitään romanssista?
Anteeksi, häiritseekö tämä teitä?
-Ei. -Anna palaa.
Näytätte niin onnellisilta junassa
Muukalaiset kaksi minuuttia sitten
Nyt nauravat ja vitsailevat
He tietävät toisistaan kaiken
He ovat hyvännäköisiä
Ja molemmat nuoria myös
Näyttää siltä, että meillä on
Söpö tapaaminen, mahdottoman söpö
Etkö sitä halunnut?
Etkö toivo olevasi he?
Söpö tapaaminen, inhottavan söpö
Eihän mikään tule heidän tielleen He ovat vain muukalaisia junassa
Vain muukalaisia junassa
Elämä jättää heidät rauhaan
He ovat vain ventovieraita junassa
-Se oli outoa. -Todella outoa.
-Täällä ollaan. -Päätepysäkki.
-Mihin suuntaan menet? -Pohjoiseen. Sinä?
Etelään.
-Oli todella mukava tavata. -Kuin myös.
Teit matkasta paljon tavallista lyhyemmän.
-Meidän pitäisi lähteä nyt. -Olet oikeassa. Niin kai pitäisi.
Kyllä pitäisi.
Kuin evakuointi ennen vallankaappausta.
Tuntuu kuin olisin mustavalkoisessa sotaelokuvassa. Mitä hittoa?
Menen tuonne.
-Heippa. -Nähdään.
Odota!
-0858395... -Ei.
Tavataan täällä 28. päivä.
Ensimmäinen juna takaisin yliopistoon kun tämä on ohi.
Juuri tässä.
28. päivä.
Kahden viikon päästä.
Olen täällä.
-Olet uskomaton. -Hyvä, että valitsit tämän junan.
-Oletko varma, ettet halua numeroani? -Olen varma.
Tulet paikalle.
-Aika itsevarma, etkö olekin? -En normaalisti.
En halua viestitellä kahta seuraavaa viikkoa kuin teini.
Se on turhauttavaa.
-Tämä on vanhanaikaista. -Kuin keskiajalta.
Jos niin on tarkoitettu, tapaamme täällä.
Ensimmäinen juna Galwayhin, 28. päivä.
-Kaksi viikkoa ei ole pitkä aika. -Se kiitää ohi.
Haluan suudella sinua nyt.
-Meidän ei varmaan pitäisi. -Tiedän.
Kiitos miljoonasti, runkkari.
Hei, äiti.
-Hei, kulta. -Hei.
Sinä hikoilet.
Uber-kuski ei auttanut laukkujen kanssa, joten...
Hän ei siis ollut kovin über? Tajusitko? Über?
-Tajusin. Huono vitsi. Miten voit? -Fantastisesti!
-Olen koteloitunut. -Mitä?
Ei tarvitse nähdä naapureita, joita vihaan. Se on ihanaa.
Toitko viiniä?
Totta kai.
Declan! Odotit näköjään minua.
Luulin, että tulet huomenna?
Tuon jokainen vieras haluaa kuulla.
-Pidän lookista. -Mitä vikaa siinä on?
Näytät viktoriaaniselta uimarilta
tai elävältä tykinkuulalta.
-Kauanko viivyt? -Olen lomautettuna kaksi viikkoa.
Oletko armeijan leivissä?
Mennään varieteehen ja etsitään huorat.
Ainakin olet pukeutunut sopivasti.
Hyvä on. Tule sisään.
Aioin siivota vierashuoneen muutenkin. Mitä kuuluu?
Mitä koteloituminen oikeastaan on?
Täysi sulkutila.
Kauppoihin ei saa mennä. Se on kuin Blitz.
Niin käy vain, jos tilanne huononee.
Ei se ole voimassa vielä, eihän?
Ei, mutta se tulee. Huhujen mukaan.
Kerro kaikki siitä pojasta junassa, kun käärin sätkän.
Joko se on kutistunut tai minä kasvanut sitten viime kerran.
-Näyttää pienemmältä kamojen takia. -Mitä nämä ovat?
Tilpehööriä, jota löydän roskalavoilta.
Kamaa, jota yhteiskunta pitää hyödyttömänä.
Olet siis kuin Vompeli.
Kaikki on hyvää tavaraa.
Täällä jossain on kai sänky?
Tämä siivotaan hetkessä.
Mutta tarvitset uudet lakanat. Tule, syön aamiaisen.
Ja minä lounaan.
Tyttö kuulostaa hyvältä. Onko valokuvaa?
Ei. Ja miksi olisi?
Meillä oli aito yhteys. Miksi ottaisin hänestä kuvan?
Jotta näkisin hänet.
-Onko hän Facebookissa? -En tiedä.
-Instassa? -En tiedä.
-Otatko selvää? -En tiedä hänen toista nimeään.
Mikset tekstaa hänelle?
Minulla ei ole hänen numeroaan tai sähköpostiosoitetta.
-Miten aiot ottaa yhteyttä häneen? -En aio.
Sovimme tapaavamme Galwayn junassa 28. päivä, kahden viikon päästä.
Tuo on helvetin romanttista.
-Eikö? -Muukalaisia junassa.
Paitsi ilman kaksoismurhia, eli Rakkautta ennen auringonlaskua.
Esimerkiksi.
Rakastan tätä.
-Hän ei ilmesty. -Mistä tiedät?
Koska juttelitte vain kaksi tuntia.
Totta kai hän tulee. Se oli syvä yhteys.
Ei hän tule, luota minuun. Hän on nainen.
Hän unohtaa sinut vähitellen,
ja sinä teet päinvastoin.
Tämän takia Jumala keksi puhelinnumerot.
Muistuttamaan häntä sinusta uudestaan ja uudestaan.
Peruskauraa. Se olisi pitänyt lyödä lukkoon.
Et ole koskaan ollut lukkoonlyöjä, Michael.
Ja valitettavasti se on aina ollut ero minun ja sinun välillä.
Hän on mainosalalla, vaikka väittää muuta.
Oletko varma hänestä?
Paperilla vihaan häntä, mutta sillä ei ole väliä.
Siunausta.
Nykyään on yhteensopivuuspaineita.
Pitää olla kaikkea yhteistä.
Mutta entä yhteensopimattomuuden hyödyt?
Miten seksiviestittelet ilman hänen numeroaan?
En halua seksiviestitellä. Hän on moderni nainen.
Eikö se ole puhelimen koko pointti?
Kyllä, ne keksittiin vain siksi.
Tämä oli monimutkainen yhteys. Ei mitkään teinitärskyt junassa.
Hän on uskomaton.
Minä määrittelen sen. Mitä hän opiskelee?
-Keskiaikaa. -Selvä.
Game of Thrones ja sen tyylistä?
Siistiä. Alan pitää hänestä.
Olet opiskellut kaksi vuotta, etkä ole tavannut ketään.
Olin pannut koko tiedekuntaa kahdessa kuukaudessa.
Mitä?
Se oli vitsi.
-Siihen meni lukukausi. -Voi luoja.
Valmistelen huoneeni.
Se on jo tehty.
-Puhtaat lakanat. -Kiitos.
-Avasin ikkunan. -Kiitos.
Tuntuukohan se pieneltä
näin pitkän ajan jälkeen.
-Kaikki hyvin? -On. Kiitos.
Kiva, että tulit.
-Öitä. -Hyvää yötä.
-Mitä helvettiä? -Menen ulos.
-Kello on 23.00. -Niin.
Kaikilla ei ole ennenaikaista keski-ikää ja kaikkea valmiina.
Minun on löydettävä nainen ennen sulkutilaa.
-Mistä? -Kaupungista, joka on täynnä naisia.
Eikä minulla ole kaikkea,
siksi olen yksin ilman hyvänyönsuukkoa
tuuban ja knallihatun kanssa.
Niin, olemme huolissamme siitä.
Miten et ole löytänyt ketään siitä firmasta?
Eikö puolet työpaikoista mene nykyään naisille?
-Siinä on paljon valinnanvaraa. -Ei vain ole tärpännyt.
Ja Galwayssa kaikki ovat aina kännissä.
Luulisi jonkun edes suudelleen sinua kahden vuoden aikana.
-Olen suudellut moniakin. -Mikä sitten on ongelma?
Kukaan ei ole saanut pysähtymään.
Sen minä aion tehdä.
Tartun tyttöön kadulla ja annan pitkän suudelman.
Luulet tämän kestävän kuukausia.
Palaamme normaaliin parissa viikossa.
Aikamoinen ennustaja olet.
-Öitä. -Öitä.
Helvetin idiootti.
AJATTELEN SINUA, ÖITÄ
ÄLÄ UNOHDA VIEDÄ ROSKIA ULOS! -ÄITI
Hei, muukalaiseni junassa.
En saanut numeroasi, joten en voi viestiä.
Mutta jos voisin, sanoisin:
"Ajattelen sinua. Hyvää yötä."
Luoja, mikä luuseri olet.
Helvetin lapsuuden pieni miniatyyrihuone!
No niin. Ryhdytään hommiin.
SOTA JA RAUHA I
Rakastan tätä.
Vedä! Leuka yli! Tsemppiä!
Se oli hyvä. Mitä seuraavaksi?
Näitä on vielä kaksi.
Oikeasti?
Se on kuin se Seamus Heaneyn sitaatti. Mitä hän sanoi?
"Läpi talven..."
"Jos kestämme talven..."
"Jos on kesä nyt, voimme talvella..."
LAUANTAI 28. MAALISKUUTA 2020
...jotta voidaan kattaa kaikki näkökulmat,
rajoitukset esiteltiin kaksi viikkoa sitten
ja asiantuntijaryhmän suosituksesta niitä jatketaan kolmella viikolla
nykyisen kahden kilometrin rajoituksen pysyessä voimassa.
-Hyvää huomenta. -Miksi näytät niin fressiltä?
Minulla on tapaaminen. Tämä on se päivä.
Ai niin, junatyttö.
Hetkinen, eikö rajoitus ole kaksi kilometriä kotoa?
-On. Mutta... -Kuinka kaukana asema on?
Kuusi?
-No sitten. -Tiedän, että hän on siellä.
Tämä oli niin oikein.
Tiedän, että hän tuntee samoin. Se on kuin telepatiaa.
Lainaa autoasi.
En. Et voi rikkoa sääntöä.
Törmäät häneen. Irlanti on pieni.
En voi luottaa siihen.
En ole ollut näin varma kenestäkään ikinä.
Et voi rikkoa rajoitusta. Sitä ei voi puolustella.
Mutta tämä on erityistilanne. Entä jos en näe häntä enää koskaan?
Erityinen? Miten niin?
Se on vain sinun tilanteesi.
Ei hän ole siellä kuitenkaan.
-Mistä tiedät? -Tietenkin hän ilmestyy.
En riko rajoituksia, äiti. Se on väärin.
Oma vikani, kun en pyytänyt numeroa.
Et uskonut tarvitsevasi. Se on romanttista, ihanaa.
Luotit yhteyteenne. Se on silkkaa runoutta.
Paskaa runoutta.
Aina te teknologialiberaalit olette rikkomassa sääntöjä.
Aloitetaan coolisti disruptiolla ja yhtäkkiä:
"Emme halua maksaa veroja.
"Emme salli työntekijöillemme oikeuksia,
"koska olemme startup, joka alkoi pitseriasta,
"ja säännöt eivät päde, koska olemme keskivertovaltiota rikkaampia."
Kiitos mustamaalauksesta.
En ole startup-tyyppi, olen tietokonenero.
Enkä voi uskoa, että sinä saarnaat säännöistä.
-Missä murot ovat? -Kaapin oikeassa yläkulmassa.
-Et koskaan noudata sääntöjä. -Se on myös maalaisjärkeä.
Kyse on naapurista välittämisestä,
ei vain itsestä jonkun typerän sadun päähenkilönä.
-Tämä on tosielämää. -Nimenomaan. Minun elämäni.
Olet askeleen päässä julistamasta:
"Tämä on vapaa maa, ja teen mitä haluan."
Mutta tämä on! Kyse on ainoasta elämästäni!
Ei ole, vaan meidän elämistämme! Olemme kaikki tässä yhdessä.
Ja ensimmäistä kertaa maailma saattaa yhdistyä.
Sinua kiinnostaa vain junassa tapaamasi tyttö.
Tyttöjä on miljoonia.
Ei tällaisia. Jos tapaisit hänet, ymmärtäisit.
Antaisit takuulla siunauksesi.
Ehkä hän ei ollut edes kovin erityinen.
Hänen naamakarvansa ärsyttivät ja hän on alalla, jota vihaan.
Hän kuulosti ihanalta!
Monet ihmiset ovat ihania.
Entä jos hän tulee ja sinä et? Et saa koskaan tietää.
Hän ei tule paikalle, äiti.
Hän on vastuullinen tyyppi,
eikä hän riko sääntöjä vuokseni.
Haluan tietää, miten tässä käy.
Löin naapureiden kanssa vetoa siitä, ilmestyykö hän.
-Mitä? -Koko katu jännittää.
Tässä ei ole kyse sinusta vaan maailman yhdistymisestä!
Näit Gal Gadotin videon. Me kaikki näimme ja itkimme.
Kuuntele Gal Gadotia ja hänen julkkistovereitaan.
Tämä menee ohi ja palaa normaaliksi, ja olen taas omillani.
En anna tämän tilaisuuden mennä ohi
väliaikaisten sääntöjen takia.
Tämä nainen oli uskomaton!
Olen miettinyt kaikkea, mitä hän sanoi!
Jos hän ilmestyy ja minä en, en anna itselleni ikinä anteeksi.
Se piinaa minua.
Olen kuin rikkinäinen aave Dickensin romaanissa,
kummittelen rautatieasemalla.
En estä sinua väkisin, mutta älä pyydä siunaustani.
Tee mitä haluat. Ei hän kuitenkaan tule.
Haluatko lyödä vetoa?
En.
Puhumme nyt oikeasta elämästäni,
emme saippuaoopperasta tai raveista!
Tiedän. Toivon todella, että löydät onnen.
-Niinkö? -Tietysti. Olet pikku tyttöni.
Mutta minulla on paljon rahaa kiinni tässä.
Jos hän ei ole siellä,
maksan ensi vuoden vuokrasi.
Voi luoja.
Vajoaisitko niin alas?
-Mitä sinä haluat? -Vain lainata pyörääsi.
Nopeasti, koska minun on oltava siellä 10 minuutissa.
Koko vuodenko?
Lupaan. Mutta vain, jos hän ei ole siellä.
Jos et siis anna minulle pyörää, et saa koskaan tietää.
-Haista paska, olet manipuloija. -Tiedän. Olen mainosalalla.
Hitto!
Helkutti.
-Hei! -Hei.
-Kaikki hyvin? -On, kyllä!
Urheilen vain vähän.
Hienoa.
Hei.
Missä asut?
Asun Galwayssa. Mutta olen nyt veljeni luona Dublinissa.
En tunne häntä henkilökohtaisesti. Missä asut?
Jäin kiinni. Olen yli kahden kilometrin päässä.
Aion olla rehellinen. Asun Inchicoressa.
-Sinne sitten! -Oikeasti?
Todella oikeasti.
Saanko kertoa tarinan? Ehkä ymmärrät, kun olet...
-Olen mikä? -Minun on päästävä juna-asemalle.
-Junia ei kulje. -Tiedän.
En yritä ehtiä junaan. Yritän nähdä tytön.
Kaksi viikkoa sitten tapasin elämäni rakkauden junassa.
Hän on keskiajan opiskelija NUI:sta.
Todella älykäs. Mutta hauska ja omituinen.
Lupasimme tavata täällä.
Luulimme sulkutilan kestävän kaksi viikkoa.
Miksi et soita hänelle?
Minulla ei ole hänen numeroaan. Tai muita yhteystietoja.
Miksi hitossa ei?
Koska yhteytemme tuntui niin syvältä, että ilmestyisimme molemmat.
Meillä ei ollut aavistustakaan kuinka vakavaa tästä tulee.
Mutta yhteytemme on syvä. Hän on uskomaton.
Ja jos en näe häntä nyt,
en tiedä, miten voisin nähdä hänet vielä.
Olen kuullut paljon tekosyitä, mutta tämä kosketti.
Eikö?
Ei! Tuo oli typerintä, mitä olen koskaan kuullut.
-Joka tapauksessa, ei hän ole siellä. -Mistä tiedät?
Koko alueella on tarkastuspisteitä.
Yksikään vartija ei uskoisi tuota paskaa.
-Mene kotiin! -Emmekö ole kaikki tässä yhdessä?
Luuletko, että tämä on jokin Netflix-elokuva? Kotiin!
Kuvittele kaikkien ihmisten
Elävän...
-Painu kotiin nyt! -Okei, selvä.
-Ymmärrän. -Helvetti soikoon.
Siinäkö se sitten oli? Loppu?
Kyllä.
Niin kai.
Mikä se oli?
Cowslip...
Cowslip Lane?
Ox... Oxman...
Oxmantown.
Oxmantown Road 1.
Oxmantown Road.
Tiedän hänen katunsa.
Varo autoa. Se on vintagea.
Lupaan varoa.
Ilmoita, miten siellä sujuu. Jos tarvitset muonaa, pyöräilen sinne.
Kiitos, veli. Luulen, että pärjään.
Senkin sekopää.
Tekstitys: Maarit Hirvonen
Luova tarkastaja Pirkka Valkama jään.