MODERNÍ LÁSKA
Mami?
Nechci na to kečup ani máslo.
-Žádný kečup ani máslo. Dobře. -Chci ten bagel opečený, aby byl horký.
Je opečený, takže je horký.
Kde je normální mlíko?
-Tohle je mandlové. -Zapomnělas ho koupit.
Tohle pít nebudu.
Neměly byste už být veganky?
Až ve 13.
Nechcete být napřed?
Dneska vás vyzvedne táta.
-Nemusíš nám chystat oběd. -Proč?
-Táta dělá každý pátek fajitas. -K obědu?
Jakmile vejdeme dovnitř.
-Objednává je? -Ne, vaří je. Od základu.
Ty od něj jsou nejlepší!
-Určitě jsou výborné. -Horké.
-Jo. -Horké.
Tak už dost toho vzdychání.
Chápu. Není to tvůj šálek kávy.
Není to dost intelektuálské.
Intelektuálské?
Co má znamenat to plivání a škrcení?
-Mají se navzájem milovat? -Ty ubohé nevinné dítě.
-To je v dnešní době normální. -Vážně?
Je to vědecky podložené, nebo jsi to vyčetla z bulvárních časopisů?
Je chat bulvár?
-Pozveš mě na oběd. -Přesně tak.
Pozvu tě na výborný oběd.
-Myslíš, že se to bude prodávat? -Bohužel ano.
-Jo? -Jo.
-Strašně zajímavej chlap. -Opravdu?
A taky pohlednej.
Ne že bys byla tak povrchní a záleželo ti na vzhledu.
Lily, jsem teď takhle spokojená.
Jistě.
Moje manželství... No, skončilo.
Protože sis vybrala kluka, když jsi potřebovala muže.
Van za to nemohl.
Šla jsem do manželství s velkými plány
a očekávání vedou ke zklamání.
-Na vině jsme byli oba. -Ale nikdy by to nefungovalo.
Nebráním se tomu, pokud to přijde, bezva.
Ale nehodlám se nabízet jako nějaké ojeté auto.
Jsi energická mladá žena. Měla by sis někoho najít.
Protože ty někoho máš?
Jak vám to klape?
Jo. Nejradši bych ho uškrtila.
-A nebylo by to příjemné. -Na tom není nic příjemného.
Divila by ses.
Ty jsi taková puritánka.
Tak jo. Myslím, že máma není doma.
-Asi odešla brzy ráno. -Nebo ještě spí.
-Jo. -Mám klíče.
-Vrátíme se. -Počkej, otevírá.
Moc se omlouvám.
Psal jsem ti. Boo potřebuje své ukulele.
Je sobota ráno.
Proč nejste přikované k obrazovce jako ostatní děti?
Protože mám talentovou soutěž.
Přijdeš, že jo?
Ani divocí koně by mě nezastavili.
-Promiň. -Co je to?
Termoska. Táta uvařil mňamózní polévku.
-Udržuje ji horkou. -Jo.
-Jak to, že ti to tak jde? -Co? Je to jen polévka.
Zeleninová směs, trochu bazalky...
Nemyslím tu polévku, ale to s tím supertátou.
Když zůstaneš sama, děláš věci, které dělával ten druhý.
Ve všem ses zlepšil a já zhoršila.
Ještě se mám co učit.
-V tom máš pravdu. -Jo.
-V kolik? -Asi po zkouškách?
-O půl třetí v Calder Hall, že? -Jo.
Tak jo, pojďte.
-Ahoj. -Ahoj, mami.
-Ahoj. -Ahoj.
Nelíbí se mi ten soutěžní aspekt, ale bylo to hrozný.
Jo, to jo.
A teď nám Betty Cannonová zahraje na ukulele.
Když jsi byla mladá
A bylas na všechno sama
Jaký to byl pocit
Být sama?
Já vždycky myslela na hry
Které jsem hrála
Snažila jsem se
Co nejlíp využít svůj čas
Ale jen láska
Ti může zlomit srdce
Co kdyby se vám
Měl rozpadnout svět?
ROWSTOCKSKÁ ZÁKLADNÍ ŠKOLA
-Nemůžu tomu uvěřit. -Jo. Dobrý.
Přijdeš dneska na večeři? Jestli chceš. Oslavíme to?
Říkalas, že ses ve vaření zhoršila. Takže...
Mám nápad. Co si něco objednat a oslavit to?
Co si dát tvůj banánový chlebíček? Ještě ho dost zbylo.
-Ne. -Už je špatnej.
-Jo, a ty banány nebyly... -Přijdu moc rád.
-Jestli nemáš čas, nechtěla jsem tě... -Ne, můžu... Zařídím si to.
V kolik?
-V sedm? -Skvělý.
Tak jo, holky, uvidíme se večer.
Tak ahoj. Ahoj.
-Ahoj. -Ahoj, tati.
Nezapomeň na dort.
A co Flynnin banánový chlebíček?
-Už je špatnej. -Víno.
Víno, Flynnin banánový chlebíček.
Myslím, že mi moc nepovedl.
Jo.
-Tak večer. -Jo.
-Pojďte. -Ahoj.
Jdeme.
Byl jsem ještě nevyzrálý.
Líbila se mi myšlenka, že jsem dospělý, ale...
Nevěděl jsem, jak na to.
Je divný mluvit s někým,
s jehož citovými problémy s bývalým partnerem
se naprosto ztotožňuju.
A mám skvělé děti.
-Perfektní rande. -Perfektní.
Pamatuješ si na ten byt v Bow?
Jak jsme tam mohli přežít zimu?
Chodilas spát v lyžařské kombinéze.
Jo.
Konečně jsem našel ženu, co se mnou chtěla bydlet,
a ty sis do postele oblékala víc oblečení,
než kolik jsi ho na sobě měla přes den. Chci říct...
Umíš si představit, jak to cloumalo mojí psychikou?
Byla se zipem.
Já nikdy nelyžoval, bylo to složitý.
Pamatuješ na ten večer, kdy jsme rozbili židle
a spálili je...
Tys je rozbil a když pak přišli naši,
neměli si kam sednout.
-Bylo to podezřelý. -Bylo to romantický.
Nebylo to romantický. Jíst tuňáka z plechovky.
Žádná televize ani mobil.
Žádné počítače.
Co jsme sakra celý den dělali?
Líbali jsme se.
Proseděli jsme celé hodiny na gauči a jen se líbali.
Vážně?
To musela být zábava.
Pamatuješ si to. Nebo ne?
Pamatuju si toho tuňáka.
Jo.
Půjdeme do postele?
Dobře. Jsi si jistá?
Ne.
Pořád máš tu kombinézu?
Druhé objetí, s otevřenýma očima i srdcem
No tak. Nevrzej.
Tak jo. Ahoj.
-Užila jsem si to. -Jo, já taky.
V úterý od šesti do osmi mají dramaťák.
Dobře. Takže?
Takže rande.
-Nechcete svézt? -Vážně jsem si myslel, že to domů doběhnu.
A pak jsem si uvědomil, že je mi 48.
Co že máte po ránu tak dobrou náladu?
Právě jsem strávil noc se ženou svých snů.
-To vám přeju. Kde jste se seznámili? -To je složité.
Já...
-Byl jsem s ní ženatý. -No to mě podrž.
Nekecej. Van?
Manželství nám nejde, ale všechno ostatní funguje.
To je ujetý. Já... jsem v šoku.
To je mi jasný. Uvězněná ve svém ortodoxním manželství.
Nechci ti kazit iluze.
Jen jdeš cestou nejmenšího odporu.
Vracíš se k tomu, co znáš.
Nechci si ho vzít.
Buď opatrná, Elizabeth.
Je to zábava.
Ani jeden z nás od toho nic neočekává.
Ahoj. No páni. Vypadáš úžasně.
Promiň, jedu přímo z práce.
Nevadí, když si tu nechám kolo?
Sem s ním.
Tak jo. Díky.
Chtěl jsem cestou koupit nějaké víno...
Ne, to nic.
Ahoj.
Víno by možná bodlo.
-Mám pro něj dojít? -Ne, to je moc smutný.
-Dobře. -A nemáme čas.
Po tom dramaťáku bys mohla holky zapsat na irské tance.
-Získáme tím víc času. -Potřebujeme ho tolik?
Zvláštní, že to říkáš. Minulý týden jsem byl na tantrické józe.
Pochytil jsem pár triků.
-Najednou tě to zajímá? -Já jen...
Možná mě to zajímá.
Byl jsem vzadu, takže...
-A je to tady. -Ale co jsem viděl...
-Vzdals to. -Ne, co jsem viděl...
Dáváš pozor?
Jo, ty...
Dej mi ruku, ano? Polož ji sem...
-Rajcovní. -Jo, strašně.
A druhou dolů.
-Dáváš pozor? -To vůbec neznám.
Jen sem.
-Dobře. -Soustředíš se?
Zatím nic nového.
A teď to začne být složitější.
-Dobře. -Připravená? Dobře.
Bereme to nezávazně, ne?
Jo, samozřejmě.
Ty jsi šéf.
O 2 MĚSÍCE POZDĚJI.
Ne, budu muset zavolat vaší mámě.
Tátovi to pořád padá do schránky
a já musím brzy odejít.
Zavoláte mu ještě jednou?
Máma říkala, že má odpoledne něco důležitého.
Vysvětloval jsem vaší kolegyni, že nemám účtenku.
Je to už 12 let.
Jo.
Ano, přesně tak.
Vlastně si to nepamatuju.
Bylo to...
Bylo to... Jméno? Cannon.
Ivan Cannon. Jo.
Chci zjistit velikost, konkrétně velikost prstenu.
Dobře. Ano, počkám. Děkuji.
-Hezký. -Díky.
Takže až si dáma objedná baklavu,
přinesu jednu baklavu a na druhém talířku prsten?
Nebo dvě baklavy.
-A žádný prsten? -Ne, prsten rozhodně ano.
Co když si objedná něco jiného?
Prostě... položte ho vedle toho, co si objedná.
-Jasně. -Dobře.
Bezva. Držte mi palce.
Hodně štěstí.
Cože?
Zjistila jsem to dneska.
Proč jsi mi to neřekla?
Já... prostě jsem...
Dozvěděla jsem se to až teď a...
Mám rakovinu prsu a v pokročilém stádiu.
-Proč jsi mi to neřekla? -To není tvůj problém.
Řekla jsi to holkám?
Nic jsem jim neřekla. Neřekla jsem to nikomu.
Poslyš... Nastěhuju se k vám.
Nastěhuju se k vám. To je...
Liz, co se znovu vzít?
Prostě... Prostě to...
Proč bych se sakra chtěla vdávat?
Nevím. Já jen...
Těch posledních pár měsíců bylo skvělých.
Tohle je jen diagnóza. Tím tvůj život nekončí.
Chci být s tebou.
Liz, já...
Chci být s tebou a...
Tohle teď nemůžu řešit.
-Nás... -Ale ne.
Dobrou chuť.
Liz, já...
Ne, prosím, já...
Potřebuju trochu času.
Máte jednu novou zprávu přijatou ve 22:15.
Ahoj. Promiň mi to mizerné načasování,
jsem tu pro tebe, ať se stane...
Proč se to děje teď?
Život si bohužel nejde naplánovat.
Není to jako v šachu.
Nemůžeš si připravit 20 tahů dopředu.
Věci se dějí tak, jak...
Nemůžeš je předvídat.
Občas jsou to dobré věci,
jako když se zamiluješ
a narodí se ti dvě krásné holčičky.
-Jo. -Jo.
-A občas jsou to ošklivé věci. -Jo.
-Jako třeba pobyt tady. -Jo.
-To má být pozvánka k objetí? -Jo.
To beru. To já ráda. Děkuju.
Je mi mnohem líp.
-Jo. -Mně taky.
-To je dobře. -Mně taky.
Nakrájet...
Tady.
Tak.
„...brzy. Mám tě moc ráda a nemůžu se dočkat, až se uvidíme.
„S láskou, Flynn.
„Neměj strach. Uvidíme se, mami.“
To se mi líbí.
„Milá maminko, doufám, že ti bude brzy lépe.“
-Dveře. -Máma je tady, jdeme.
Jo, rychle.
To chápu,
ale smím pustit jen osoby uvedené jako nejbližší příbuzné.
A v tomto případě je to paní Lily De Courcyová.
To je směšné. Jsem jejich otec, prokrista.
Bohužel s tím nic nezmůžu.
Jen se řídím prohlášením pacienta.
Paní De Courcyová je uvnitř. Mám ji zavolat?
-Třeba je vezme dovnitř. -To nic, Bet.
Dobře, pokud vás můžu poprosit. Děkuju.
Ahoj.
-Mámě se daří moc dobře. -To je pro mámu.
Hned vás za ní vezmu, ano?
Je mi to líto.
Mají z toho velkou radost. Operace proběhla úspěšně.
Myslí si, že odstranili všechno.
-Jsou spokojení. -Dobře.
A Liz si vede skvěle.
-Děkuju. To je skvělý. -Jo.
-V úterý jde na chemoterapii. -Dobře.
Dali mi rozvrh, pošlu ti ho.
Jistě, jo.
Dobře, holky, běžte s Lily. A já na vás počkám tady, ano?
-Dobře. -Děkuju.
Budeme potichu jako myšky, ano?
Tohle je pooperační oddělení, ne její pokoj.
Máte jednu starou zprávu přijatou ve 22:15.
Ahoj. Promiň mi to mizerné načasování,
jsem tu pro tebe, ať se stane cokoli.
Ale pravdou je, že tě pořád miluju.
Důvod, proč mám každou sobotu večer volno,
vlastně každý večer, je, že jsem přestal randit.
Přišlo mi hloupé sedět naproti cizí ženě.
Nijak to nesouvisí s holkami, manželstvím ani tvojí diagnózou.
Chci být s tebou.
Chci, abys to věděla.
Jsem pořád v restauraci.
Doufal jsem, že se vrátíš.
To je vše, co jsem kdy chtěl.
Vím, žes to nechtěla příliš komplikovat,
ale to je samo o sobě nerozumné,
protože nemůžu ovlivnit, co k tobě cítím.
Nikdy jsem tě nepřestal milovat.
Pobíhám kolem jako nějakej puberťák, kdykoli mi pošleš textovku.
Nevím, co dělat, ale ať už nás potká cokoli, chci ti to říct,
protože to se nezmění.
Moje city k tobě se nezmění.
Miloval jsem tě od první chvíle
a budu tě vždycky milovat. Tečka, jak by řekly holky.
Jestli něco chceš, někde zastavíme.
-Zaběhnu tam. -To bude v pořádku.
-Určitě? -Díky.
Dobře. Díky.
Už jsi pro mě udělala víc než dost. Běž domů. Budu v pořádku.
Nemluv hlouposti. To je nesmysl.
Jedna.
Překvapení!
Moje ani nedopadly!
To je vážně překvapení.
To je tak milé.
-Překvapily jste mě... -Pozdravte maminku.
-Chybělo vám moje vaření, že jo? -Chybělas nám celá.
-A vy jste chyběly mně! -Jo.
-Posaď se. -Ahoj.
-Děkuju. -Posaď se, mami.
-Ahoj. -Zůstaneš tu chvíli?
-Jo. -Chtěla jsem...
Tak. Madam, můžete jít.
Zavolám ti zítra.
-Díky, Lily. Tak zatím. -Zatím, Vane. Ahoj, holky...
-Ahoj. -Ahoj.
-Sundám si kabát. -Zavřu dveře.
-Sundám ti ho. -Chceš?
-Dáte si závod? -Jo.
Jo? Připravit, pozor, teď.
Připravit, pozor, teď.
Krokodýli a žraloci. Dobře.
Boo je rychlá.
No tak.
-Cos jim řekl? -Řekl jsem, že když to zvládnou obě...
Panebože.
Aniž by se dotkly země, vezmu je na oběd k Alfredovi.
Jsi měkkej. Já myslela, že je chceš zocelit.
Trvá ti to věčnost.
-Už bych byla tady. -Ne!
Zocelit je? Vidělas je?
S dovolením, Flynn.
Myslím, že by nás porazily jakoby nic.
Jsem v cíli!
Tak jo, teď ti ukážu...
Flynn.
-Vidělas ty kamínky? -Úžasný.
Promiňte. Kolik to stojí?
-S těmi krystaly? -Vyber...
Nějaké otázky?
Panebože, tenhle vypadá jako křišťálový strom.
To je lapač snů.
To je jako křišťálová sluneční soustava?
-Malý. -Tamhle je srdíčko.
-Díky. -Koupíme ho?
Jestli to chcete, vezměte to z kapesného.
Dobře.
-Jen jeden. -Dobře.
-Dám to na postel. -Dobře.
Za pět minut jsem tam, ano?
Zvládnu to sama.
Ne.
To nic.
Pokud to nevadí tobě. Já...
-Jo, jistě. -Dobře.
Nemám co skrývat.
Doslova.
To nic.
Je to tak v pořádku?
Dobře.
Je to přilepené.
-Tak jo. -Dobře, a je to.
Dobře.
-Pokračuj... Jo, dobře. -Přelepím to... Dobře.
-Tam opatrně. -Dobře.
Převaz je hotový...
Byl to největší krokodýl, jakého kdy viděla.
-Je to... -Měl obrovskou tlamu.
Určitě je to krokodýl? To je aligátor.
Tohle?
Určitě je to aligátor?
Krokodýl se na ni podíval... Ahoj.
Nevadilo by ti zůstat?
Ne, jistěže ne. Dobře.
Dobře.
Tlama toho krokodýla... Hádejte, kolik v ní bylo zubů.
-Sto, tisíc. -Padesát.
Tisíc zubů.
Van se chová skvěle, k holkám, ke mně.
Je trpělivý, spolehlivý.
Schopný.
Všechno zařídí. Bez řečí.
Miluješ ho?
Nevím, co cítím.
Možná jsem ho nikdy nepřestala milovat.
To neznamená, že je nám souzeno spolu žít.
Není mi dobře.
Všechno je nejisté.
Kdy máš další schůzku s doktorkou Wymanovou?
Zítra.
Myslíš, že nebude mít dobré zprávy?
I když jsme ji ještě neporazily,
je důležité, abyste zůstala pozitivní, Elizabeth.
Mám pro vás návrh.
Ráda bych změnila náš přístup a zapsala vás do klinické studie,
kterou provádí doktor Kang
pomocí imunoterapeutického léku.
Dobře.
Zatím s tím nemáme moc zkušeností, takže vám nemohu poskytnout víc informací,
ale prvotní indikace jsou velmi slibné.
-Budu muset být hospitalizována? -Jen na pár dní.
A pokud budete léčbu dobře snášet, můžete v ní pokračovat doma.
Zapište mě.
Výborně.
Děláte správné rozhodnutí.
Nachystám dokumenty.
Můžete mi přinést původní přijímací formulář?
Ráda bych změnila nejbližšího příbuzného.
Co? Chceš mě vyměnit?
Jo.
To je italská pražená káva. Tátova oblíbená.
Ochutnáme.
Výborná.
Co jsem říkala?
Cítím z toho rajčata.
Tys to neumyla? Ty hloupá.
Můžete si jít koupit něco z automatu
-a já pak přijdu, ano? -Dobře.
Kolikrát tohle jedna z nich udělala a já si toho ani nevšimla?
Nesnesu pomyšlení, že by vyrůstaly beze mě.
Ty se z toho dostaneš.
Teda, prosím.
-Musíš. Už jim lezu na nervy. -To není pravda.
Nemohou se tě nabažit.
Vlastně jsi úžasný.
Když jsme u toho...
Neboj, nežádám tě o ruku... To bylo...
Otevři to.
Já... Všiml jsem si, jak sis ho na trhu prohlížela.
Měsíční kámen.
Ale je moc malý.
Dals ho upravit?
Jo.
Jsi tak otravnej.
-Co? Přivádím tě k šílenství? -Jo.
Promiň. Teda ne, je mi to fuk.
Řekla bych ano.
Opravdu?
Určitě z tebe nemluví ty léky?
Ještě jsem je nezačala brát.
Dobře.
To je dobré vědět.
Do budoucna.
-Čekají tě další žádosti o ruku. -Dobře.
Jo. Ber to jako varování.
Nejspíš...
Jo, vsadím se, že to víš,
ale měsíční kámen je známý svými léčebnými účinky.
Tak na uzdravení.
Ve všech jeho formách.
Jo.
Překlad titulků: Petra Kabeláčová
Kreativní dohled Lucie Musílková á