DRAGOSTE MODERNĂ
Mamă?
Îl vreau simplu, fără ketchup și fără unt.
- Fără ketchup și unt. Bine. - Vreau covrigul prăjit, să fie fierbinte.
E prăjit, e fierbinte acum.
Unde e laptele normal?
- Ăsta e de migdale. - Ai uitat să iei lapte.
Nu pot să-l beau pe ăsta.
Nu ar trebui să fiți vegane până acum?
Asta se-ntâmplă când ai 13 ani.
Nu vreți să fiți cu un pas înaintea celorlalți?
Nu uitați, azi vă ia tatăl vostru.
- Atunci nu te obosi cu prânzul. - De ce?
- Tata face vinerea fajita. - La prânz?
Imediat ce ajungem.
- Ia de-a gata? - Nu, le face. De la zero.
Sunt cele mai bune!
- Îmi închipui că sunt delicioase. - Super condimentate.
- Da. - „Super condimentate.”
Bine, gata cu suspinatul.
Înțeleg, nu te pasionează.
Nu e destul de pretențios.
Pretențios?
Ce-i cu scuipatul și sufocatul?
- Se presupune că se iubesc? - Draga de tine, ce naivă ești!
- Toată lumea o face zilele astea. - Serios?
Te bazezi pe fapte științifice sau e ceva regurgitat din reviste de doi bani?
Revista Chat e de doi bani?
- Îmi faci cinste cu prânzul. - Exact!
Pot să-ți fac cinste cu un prânz foarte gustos.
- Crezi că o să se vândă? - Din nefericire, da.
- Da? - Da.
- Un tip super interesant. - Serios?
Care arată și bine.
Nu că ar conta lucrurile superficiale precum înfățișarea.
Lily, mă simt foarte bine așa cum sunt.
Sigur.
Căsătoria mea... s-a terminat, știi.
Pentru că ai ales un băiat, când aveai nevoie de un bărbat.
Nu a fost vina lui Van.
Aveam planuri mari pentru căsnicie,
dar așteptările au dus la dezamăgire.
- Amândoi am fost de vină. - Dar nu putea să meargă.
Nu resping ideea, dacă se întâmplă, e minunat.
Doar că n-o să mă promovez pe internet ca o mașină la mâna a doua.
Ești o femeie tânără, energică. Ar trebui să fii cu cineva!
Pentru că tu ești?
Ție cum îți merge?
Da. Îmi vine să-i sucesc gâtul.
- Și nu în sensul bun. - Nu există niciun sens bun.
Ai fi surprinsă.
Ce mironosiță ești!
Haideți. Nu cred că mama voastră e aici.
- Cred că a plecat devreme. - Ori s-a culcat târziu.
- Da. - Am cheile.
- Ne întoarcem. - Deschide.
Îmi pare foarte rău.
Am încercat să-ți trimit mesaj. Boo are nevoie de ukulele.
E sâmbătă dimineața.
De ce nu ești lipită de un ecran, ca ceilalți copii?
Pentru că am concursul de talente.
Vii, nu-i așa?
Da, nici caii sălbatici nu m-ar opri.
- Scuze. - Ce-i aia?
Un termos. Tata a făcut o supă delicioasă.
- O menține fierbinte. - Da.
- Tu de când te pricepi așa bine? - E doar supă.
Cu mai multe legume, puțin busuioc...
Nu supa, prostuțule. Toată chestia cu tatăl cel mișto.
Când ești pe cont propriu, faci lucruri pe care le făcea cealaltă persoană.
Tu ai devenit mai bun la toate, eu invers.
Eu am pornit foarte de jos.
- Ai dreptate. - Da.
- La ce oră? - Cred că după repetiții.
- La 14.30 la Calder Hall, nu-i așa? - Da.
Bine, haide.
- Pa. - Pa, mamă!
- Bine. Pa, pa. - Pa!
Nu-mi place ideea de concurență, dar chiar a fost nașpa.
Da.
Și acum o avem pe Betty Cannon la ukulele.
Când erai tânăr
Și pe cont propriu
Cum te-ai simțit
Să fii singur?
Eu mă gândeam mereu la jocurile
Pe care le jucam
Încercam să-mi folosesc
Cât mai bine timpul
Dar numai dragostea
Îți poate frânge inima
Ce-ar fi dacă lumea ta
S-ar destrăma?
ȘCOALA PRIMARĂ ROWSTOCK
- Nu-mi vine să cred c-am reușit. - Da. Bine.
Ai chef să vii la cină diseară, să sărbătorim?
Ai zis că nu mai gătești așa bine, deci...
Ce-ar fi să comandăm și să sărbătorim?
Ce-ar fi să mâncăm checul cu banane pe care l-ați făcut? A mai rămas mult.
- Nu. - E expirat.
- Da, și bananele nu erau... - Mi-ar plăcea.
- Dacă ești ocupat, n-am vrut să... - Nu... Pot să reprogramez.
La ce oră?
- La 19.00? - Grozav.
Bine, puștoaicelor, ne vedem mai târziu.
Pa!
- Pa! - Pa, tati.
Nu uita de tortul de ciocolată.
Cum rămâne cu checul cu banane?
- E expirat. - Vin.
Vin, checul cu banane al lui Flynn...
Cred că a ieșit prost.
Da.
- Ne vedem mai târziu. - Da.
- Haideți. - Pa!
Haideți!
Am fost imatur.
Îmi plăcea ideea de a fi adult, dar...
Nu eram pregătit pentru asta.
Ce ciudat să vorbesc cu un tip
al cărui bagaj emoțional despre fosta soție
îmi este atât de familiar!
Iar copiii par minunați.
- E o întâlnire perfectă! - Perfectă.
Mai știi apartamentul ăla din Bow?
Cum am supraviețuit o iarnă acolo?
Purtai un costum de schi când dormeai.
Așa e.
În sfârșit găsisem o femeie care să se mute cu mine,
iar tu efectiv îți puneai mai multe haine ca să te culci
decât purtai în timpul zilei. Adică...
Îți imaginezi ce dezastruos a fost pentru psihicul meu de tânăr?
Avea fermoare.
N-am schiat niciodată, era complicat.
Mai știi noaptea aia în care am rupt scaunele
și le-am ars...
Tu ai rupt scaunele, iar când au venit părinții mei
nu aveau unde să stea.
- A fost un avertisment. - A fost romantic.
N-a fost romantic să mănânci ton din conservă.
Fără televizor, fără telefon.
Fără calculatoare.
Ce naiba făceam toată ziua?
Ne sărutam.
Stăteam pe canapea ore întregi și ne sărutam să omorâm timpul.
Așa făceam?
Trebuie să fi fost distractiv.
Îți amintești. Nu-ți amintești?
Îmi amintesc tonul.
Da.
Vii în pat?
Bine. Ești sigură?
Nu.
Încă mai ai costumul de schi?
O A DOUA ÎMBRĂȚIȘARE, CU INIMA ȘI OCHII DESCHIȘI
Haide. Vezi să nu scârțâie.
Bine. Pa!
- A fost distractiv. - A fost. Da.
Au teatru marți, de la 18.00 la 20.00.
Bine, da, și?
Avem întâlnire.
- Vrei să te duc cu mașina? - Credeam că ajung până acasă.
Dar mi-am amintit că am 48 de ani.
De ce ești vesel așa de dimineață?
Tocmai mi-am petrecut noaptea cu femeia visurilor mele.
- Bravo ție! Unde v-ați cunoscut? - Asta e partea complicată.
Am...
- Am fost căsătorit cu ea. - Omule, fugi de-aici!
Nu mai spune! Van?
Nu ne pricepem să fim căsătoriți, dar tot restul funcționează.
E aiurea! Sunt șocată.
Sunt sigură că ești. Blocată în căsătoria ta ortodoxă.
Nu vreau să-ți stric bucuria.
Dar alegi calea cea mai ușoară.
Te întorci la ceva familiar.
Nu mă mărit cu el.
Ai mare grijă, Elizabeth.
E distractiv.
Nu există așteptări de nicio parte.
Salut. Arăți uimitor.
Scuze, vin de la muncă.
Pot să pun bicicleta înăuntru?
Adu-o aici.
Bine. Mersi.
Voiam să iau niște vin de pe drum...
Nu vorbi prostii.
Salut.
Poate ar fi trebuit să iau niște vin.
- Să mă duc să iau? - Nu, e prea trist.
- Bine. - Și nu avem timp.
Ai putea să le înscrii la un curs de dans irlandez după teatru.
- Ne-ar da ceva timp. - Ne trebuie așa mult timp?
Ciudat că spui asta. Am făcut un curs de tantra yoga săptămâna trecută.
Am învățat câteva trucuri.
- Acum ești interesată? - Doar...
S-ar putea să fiu interesată.
Eram în spatele clasei, deci...
- Începem. - Nu. Din câte am putut să văd...
- Te retragi. - Nu, din câte am putut să văd...
Te concentrezi?
Deci... Da.
Dacă-mi dai mâna... O pui acolo.
- Obraznic. - Da, e foarte obraznic.
Asta acolo, dedesubt.
- Ești atentă? - N-am mai văzut asta până acum.
Pe aici.
- Bine. - Te concentrezi?
E banal până acum.
Și aici devine complicat.
- Bine. - Ești gata? Bine.
Vrem să rămână distractiv, nu?
Da, desigur.
Nu. Tu ești șefa.
DOUĂ LUNI MAI TÂRZIU.
Nu, trebuie s-o sun pe mama voastră.
Pe telefonul tatălui intră căsuța vocală,
iar eu trebuie să plec în curând.
Îl mai puteți suna o dată?
Mama a zis că avea ceva important în după-amiaza asta.
Îi explicam colegei că nu am bonul.
A fost acum 12 ani.
Da.
Da, exact.
De fapt, nu-mi amintesc.
Era...
Numele? Numele e Cannon.
Ivan Cannon. Da.
Caut mărimea inelului, exact.
Bine. Da, aștept. Bine. Vă mulțumesc.
- Frumos! - Mulțumesc.
Deci, când doamna comandă o baclava,
mă întorc cu o baclava și inelul pe o altă farfurie?
Sau două baclavale.
- Și fără inel? - Ba inelul categoric.
Și dacă comandă altceva?
Pune-l lângă orice comandă.
- Am înțeles. - Bine.
Grozav. Urează-mi noroc.
Noroc!
Ce?
Am aflat azi.
De ce nu mi-ai spus?
Eu doar... Doar ce-am...
Abia am aflat și...
Am cancer la sân și e destul de avansat.
- De ce nu mi-ai spus? - Nu e problema ta.
Fetelor le-ai spus?
N-am spus nimic nimănui.
Ascultă... Mă mut înapoi.
Mă mut înapoi. Este...
Liz, hai să ne căsătorim din nou.
Hai să...
De ce naiba aș vrea să mă căsătoresc?
Nu știu. Eu doar...
Ultimele luni au fost minunate.
E doar un diagnostic. Nu e sfârșitul vieții tale.
Și vreau să fiu cu tine.
Liz...
Vreau să fiu cu tine și...
Nu mă pot gândi la asta acum.
- La noi... - Nu.
Poftă bună!
Liz, îmi...
Nu, te rog, doar...
Am nevoie de puțin spațiu.
Ați primit un mesaj nou la 22.15.
Bună! Îmi pare rău pentru alegerea oribilă a momentului
și sunt alături de tine în orice...
De ce se întâmplă asta acum?
Mă tem că nu-ți poți planifica viața.
Nu e ca-n șah, nu?
Nu poți gândi 20 de mutări înainte.
Se întâmplă lucruri pe care nu le poți...
Nu le poți prevedea.
Uneori sunt lucruri bune,
cum ar fi să te îndrăgostești,
să ai două fete frumoase.
- Da. - Da.
- Alteori sunt lucruri nasoale. - Da.
- Ca faptul de a fi aici. - Da.
- E o invitație pentru o îmbrățișare? - Da.
O iau, te rog. O accept. Mulțumesc.
Mă simt mult mai bine.
- Da. - Și eu la fel.
- Asta e bine. - Și eu.
Tai tot...
Poftim!
Bun...
„Te iubesc atât de mult și abia aștept să te văd.
„Cu dragoste, Flynn.
„Nu-ți face griji. Pa, mamă!”
Îmi place partea asta.
„Dragă mamă, sper să te faci bine repede.”
- Ușa. - Mama e aici, să mergem!
Da, să mergem repede!
Înțeleg,
dar au voie numai rudele cele mai apropiate.
În acest caz, este dna Lily de Courcy.
E ridicol. Sunt tatăl lor, pentru numele lui Dumnezeu!
Înțeleg, dar nu pot face nimic.
Pot doar să respect declarația pacientului.
Doamna De Courcy e înăuntru. Vreți s-o rog să iasă?
- Poate că le poate duce ea. - E-n regulă, Bet.
Da, ați putea face asta. Mulțumesc.
Bună, fetelor!
- Mama voastră se descurcă foarte bine. - E pentru mama.
Vă duc înăuntru imediat, bine?
Îmi pare rău.
Sunt extrem de mulțumiți. Operația a decurs foarte bine.
Cred că au scos tot.
- Sunt foarte încântați. - Bine.
Iar Liz se descurcă grozav.
- Mulțumesc. Asta e bine. - Da.
- E programată pentru radioterapie marți. - Bine.
Mi-au dat un program, o să ți-l trimit și ție.
Sigur, da.
Bine, fetelor, mergeți cu Lily. Vă aștept aici, da?
- Bine. - Mulțumesc.
O să fim tăcute ca niște șoricei, da?
Fiindcă e un salon, nu chiar camera ei.
Aveți un mesaj vechi primit la 22.15.
Bună! Îmi pare rău pentru alegerea oribilă a momentului
și sunt alături de tine în orice capacitate vrei.
Dar adevărul e că te iubesc.
Sunt liber în fiecare sâmbătă seară
pentru că am renunțat să ies la întâlniri.
Mă simt ridicol să stau în fața unei femei care nu ești tu.
Și nu are nimic de-a face cu fetele sau căsnicia sau cu diagnosticul tău.
Vreau să fiu cu tine.
Vreau să fii sigură de asta.
Încă sunt la restaurant.
M-am gândit că poate te întorci.
Asta e tot ce mi-am dorit.
Știu că nu voiai ca lucrurile să devină serioase,
dar e ceva cam nerezonabil,
pentru că nu pot controla cum mă faci să mă simt.
N-am încetat niciodată să te iubesc.
Fug la telefon ca un adolescent de fiecare dată când îmi scrii.
Ce altceva pot face, decât să-ți spun,
pentru că n-o să se schimbe.
Sentimentele mele pentru tine n-o să se schimbe.
Te-am iubit de când te-am cunoscut
și o să te iubesc mereu, până la capăt, cum spun fetele.
Dacă vrei ceva, ne putem opri.
- Pot să intru. - Mă descurc.
- Ești sigură? - Mersi.
Bine. Mersi.
Ai făcut mai mult decât suficient. Du-te acasă. O să fiu bine.
Nu fi nebună. Nici nu vreau să aud.
Unu.
Surpriză!
Al meu nici n-a căzut!
Asta e o adevărată surpriză.
Ce frumos!
- Mi-ați făcut toți o surpriză. Un pupic. - Mergeți s-o salutați.
- V-a lipsit mâncarea mea, nu? - Ne-a lipsit totul de la tine.
- Și mie la fel! - Da.
- Stai jos. - Hei.
- Mulțumesc. - Stai jos, mamă.
- Salut. - Poți să rămâi puțin?
- Da, desigur. - Am vrut să...
Doamnă, sunteți liberă să plecați.
Te sun mâine.
- Mersi, Lily. Pe curând! - Pe curând, Van. Fetelor...
- Pa. - Pa!
- Să-mi dau jos haina. - Hai să închid asta.
- Vreau s-o iau eu. - Da?
- Vreți să vă întreceți? - Da.
Da? Pe locuri, fii gata, start!
Pe locuri, fii gata, start!
Crocodili și rechini. Bine.
Boo e foarte rapidă.
Haide!
- Ce ai spus? - Că, dacă reușesc amândouă...
Doamne!
Fără să atingă pământul, le duc să ia prânzul la Alfred's.
Ce siropos! Parcă le căleai.
Îți ia o veșnicie.
- Eu aș fi ajuns deja. - Nu!
Să le călesc? Le-ai văzut?
Scuză-mă, Flynn.
Cred că ne-ar ucide pe amândoi fără ezitare.
Am ajuns la Maloney!
Bine, acum mă duc să-ți arăt...
Flynn.
- Ai văzut toate pietrele astea? - Uimitor!
Cât costă asta?
- Cu toate cristalele? - Alege...
Vreo întrebare?
Doamne, asta care e ca un pom de cristal.
E o plasă de vise.
E un sistem solar de cristal?
- E cam mic. - E o inimă!
- Mulțumesc. - Putem s-o cumpărăm?
Aduceți-vă banii de buzunar, dacă o vreți.
Bine.
- Doar una. - Bine.
- O s-o pun pe pat. - Bine.
Vin în cinci minute, scumpo. Bine?
Pot s-o fac singură.
Nu.
E în regulă.
Dacă e în regulă pentru tine.
- Da, sigur. - Bine.
N-am nimic de ascuns.
La propriu.
Hei, e în regulă.
E în regulă așa?
Bine.
S-a lipit.
- Bine. - Așa, gata.
Bine.
- Continui... Da, bine. - Pune-l... Da, e-n regulă.
- Fără să atingi acolo. - Bine.
Să terminăm cu pansatul și tot...
Era cel mai mare crocodil pe care l-a văzut vreodată.
- E cumva... - Gura crocodilului era așa de mare!
Ești sigur că e crocodil? E un aligator.
Așa?
Ești sigur că e crocodil, nu aligator?
Crocodilul s-a uitat la ea... Hei.
Te deranjează dacă rămâi?
Nu, desigur. Bine.
Bine.
Gura crocodilului avea... Ghiciți câți dinți avea?
- O sută, o mie! - Cincizeci.
O mie de dinți.
Van s-a purtat grozav. Cu fetele, cu mine.
Răbdător, de încredere.
Capabil.
Ia lucrurile ca atare. Fără agitație.
Îl iubești?
Nu știu ce simt.
Cred că poate n-am încetat niciodată să-l iubesc.
Nu înseamnă că trebuie să locuim împreună.
Nu mă simt bine.
Totul pare... nesigur.
Când ai următoarea programare la dr. Wyman?
Mâine.
Și? Crezi că nu are vești bune?
Chiar dacă nu l-am învins încă,
este important să rămâi optimistă, Elizabeth.
Aș dori
să schimbăm abordarea și să participăm la un studiu clinic
condus de un coleg al meu, dr. Kang,
care folosește un medicament de imunoterapie.
Bine.
Evident, nu există o statistică, deci nu îți pot oferi multe date,
dar rezultatele inițiale sunt foarte promițătoare.
- Trebuie să stau internată? - Doar câteva zile.
Dacă tolerezi bine, poți continua acasă.
Înscrieți-mă.
Excelent.
Faci alegerea corectă.
Mă ocup eu de acte.
Mi-ați putea aduce formularul inițial de internare?
Aș vrea să-mi schimb ruda cea mai apropiată.
Ce? Sunt înlocuită?
Da.
E friptură italiană, preferata tatei.
Să vedem.
Delicioasă.
Ți-am spus eu!
Are gust de roșii?
N-ai spălat-o? Proasto!
Puteți să vă cumpărați ceva de la automat,
- ... și apoi vin după voi. Bine? - Bine.
De câte ori au făcut asta și eu nici n-am observat?
Nu suport gândul ca ele să crească fără mine.
O să treci peste asta.
Adică... te rog.
- Trebuie. Deja s-au săturat de mine. - Nu s-au săturat de tine.
Nu se mai satură de tine.
Te descurci chiar uimitor.
Rămânând la ideea asta...
Stai liniștită, nu e o cerere în căsătorie. Asta a fost...
Deschide-o.
Am observat că te uitai la inelul ăsta la piață.
Piatra lunii.
E prea mic, însă.
L-ai modificat?
Da.
Ce enervant!
- Ce? Te înnebunesc? - Da.
Îmi pare rău. Adică scuze că nu-mi pare rău.
Aș fi spus „da”.
Serios?
Ești sigură că nu vorbesc medicamentele din tine?
Încă nu le-am început.
Bine.
Dar e bine de știut.
Știi tu, pentru viitor.
- Da, o să mai fie cereri în căsătorie. - Bine.
Da. Ca să știi.
Probabil că...
Da, pun pariu că știi asta,
dar piatra lunii este renumită pentru proprietățile sale de vindecare.
În cinstea vindecării!
În toate formele sale.
Da.
Subtitrarea: Iulia Rolle
redactor: Robert Ciubotaru ită pentru proprietățile sale de vindecare.