Kauan sitten ei kovinkaan kaukaisessa maassa,
toinen toistaan seuranneet kuninkaat uskoivat,
että Jumala salli heidän hallita Englantia omavaltaisesti.
Henrik VIII, jättimäinen punapäinen Tudor-kuningas,
kohteli vaimojaan kuin nenäliinoja.
Kertakäyttöisinä.
Avioero, mestattiin, kuoli. Avioero, mestattiin, selvisi.
Seuraavaksi valtaan nousi hänen poikansa, Edvard.
Hyvät hyssykät.
Kun Edvard kuoli, kruunun odotettiin siirtyvän -
hänen sisarpuolilleen, Marialle tai Elisabetille,
mutta vuoron saikin yllätysnimi.
Lady Jane Grey.
Vallankumouksellinen älykkö, varsinainen maanvaiva -
ja aatelisperheensä poliittinen pelinappula.
Jane naitettiin ja kruunattiin kuningattareksi vastoin tahtoaan.
Vain yhdeksän päivää myöhemmin hänet leimattiin petturiksi,
ja läiskis.
Päästettiin päiviltä.
Jane olisi voinut olla Englannin kaipaama johtaja,
mutta historiankirjoissa hänet muistetaan hädänalaisena neitona.
Paskat siitä.
Entä jos historia olisi erilainen?
Älä tee mitään, mitä et halua.
Minä haluan sitä, lady Jane.
Jos hänen elimensä on rakkulainen...
-Älä nussi häntä. -Viisasta, Susannah.
Tämä salva auttaa kutinaan.
Oletpas nokkela.
Eikö olekin?
Koska voin taas naida?
Parin viikon päästä.
En voi pidättäytyä niin pitkään. Voisitko sinä?
En. Jane ei ymmärtäisi.
Hän säästää itseään avioon.
Ei, vaan itseäni varten.
Ties vaikken avioituisi.
Sen kun pilkkaat sitä, joka parantaa vaginasi.
Mutta miten elätät itsesi?
Mitä tekisit? Mitä äitisi sanoisi?
Lady Frances ei tiedä.
Viis siitä. Suunnittelen suuria.
Kerro hänelle.
Kirjoitan ensimmäisen käsikirjan -
kaikista Englannin lääkeyrteistä.
-Yrteistäkö? -Yrteistä.
Yrteistä.
Teen piirustukset lukutaidottomille.
Aion julkaista sen ja myydä sitä.
Ehkä ansaitsen tarpeeksi itsenäiseen elämään.
Missä Calendula officinalis on?
-Jane. -Löytyi.
Leicesterin herttua saapuu.
Oliko se tänään?
Hän käski poimia kukkia.
Kahdesti päivässä!
Katso, Jane.
Uusi tallirenki. Upea.
Hän opettaa minua ratsastamaan.
Pureskelitko niitä?
-Hys, Margaret. -Ne ovat ihania.
Hys, Katherine.
Hys, joka ikinen. Hymyä. Ansaitkaa paikkanne.
Kun Janen isä kuoli jättämättä miespuolista perillistä,
hänen isosetänsä pojanpoika,
Leicesterin herttua, peri kaiken -
jättäen lesken ja tytärten selviytymisen -
riippuvaiseksi Leicesterin armeliaisuudesta.
Hirveä väkijoukko London Roadilla. Hirttäjäiset Chepstow'ssa.
Voi ei. Mikä riesa.
-Heidät pitäisi polttaa. -Margaret.
Olen samaa mieltä, kullanmuru.
Laki määrää etiaaneille kuoleman alueillemme tunkeutumisesta,
mutta metodia ei mainita.
Ja tulkinta on tehokkuuden vihollinen.
Olet kasvanut aikuiseksi.
Voi lapsukaista.
Olisit kauniimpi, jos hymyilisit.
Olisinko?
Teidän armonne, onko teillä...
Kohoasento helpottaa kihtiäni.
Kirsikat tekevät sille hyvää. Luin...
Sinäkö luit? Kirjastako?
En sallinut vaimojeni... Kaikki kuolivat synnytyksessä.
Kupeideni hedelmät ovat suuria.
En koskaan sallinut heidän lukea saati omistaa kirjoja.
Miksi rasitit meitä koulutuksella, äiti?
Tyhmät naiset ovat tylsiä.
Entä tyhmät miehet?
Mitä sanoitte?
Emme yhtikäs mitään.
Leicester. Saitteko vahvistuksen?
Kyllä, totta tosiaan.
Jane, lapsikulta,
olemme varmistaneet sinulle -
upeimman kunnian, jonka nuori aatelisnainen voi saada.
Avioliiton.
Voihan paska.
Avioliitonko?
Sepä kainoa. Kuvitella, että olit kuolla kurjana...
Turpa kiinni!
-Anteeksi? -Sietäisittekin pyytää!
Olette väärässä kaikesta.
En ole kauniimpi, kun hymyilen,
eikä kohtaloni ole kurja. Minä olen...
Hämmentynyt upeista uutisista.
Saatan Janen kamariinsa. Tulehan.
Anteeksi, teidän armonne.
Senkin hölmö.
Kehtaatkin juonia elämääni tuon houkan kanssa.
Ajoit minut tähän.
En halua naimisiin!
Se, mitä et halua, ei määritä elämääsi.
Kieltäydyt kosijoista, metsästyksestä ja tanssista.
Juoruat vain palvelijasi kanssa -
ja hypistelet vihon viimeisiä yrttejä ja kirjoja.
Lordi Guildford Dudleystä tulee miehesi.
Guildford Dudleystä?
Guildford Dudleystäkö?
Hovitytöt sanovat häntä halpamaiseksi.
Hän juo, tappelee, pelaa uhkapelejä. Vehtaa pahamaineisten naisten kanssa.
En ikinä naisi häntä.
Jane, tämä avioliitto suojelee meitä.
Leicesterin suopeus meitä kohtaan ehtyy.
Enkä aio muuttaa talostani kurjaan murjuun Croydonissa.
Isänne ei jättänyt mitään.
Sukujuuret ovat ainoa vaurautemme.
Olet puhdasverinen veriitti ja kuninkaan serkku.
Dudleyt janoavat valtaa.
Ja he ovat hyvin rikkaita.
Senkin rahanahne ämmä.
Tuo ei enää sovi.
Kolmen päivän kuluttua olet naimisissa.
Teen kaiken vallassani peruakseni liiton.
Jane, sinulla ei ole valtaa.
Kirjani. Missä kirjani on?
Mitä sinä teit?
Heitin sen takkaan.
KIRJOITTANUT JANE
Jokaisen elämässä tulee hetki,
jolloin tajuaa saaneensa tarpeeksi -
oman äitinsä potaskasta.
Kerro, mistä pidät.
Tämä toimii.
Ei.
Nyt.
Me lähdemme.
Tuo oli hauskaa.
Anteeksi, mitä?
Me lähdemme. Nyt heti.
Pohjoiseen, jossa meitä ei tunneta.
Voit myydä rohtojani.
-Oletko hullu? -Olen vankina täällä.
Naimisissa olen vanki muualla.
Se on hullua.
-Et tiedä, millaista siellä on. -Kuulostat...
Äidiltäni.
Aamu sarastaa. Äkkiä.
Se on vaarallista. Etiaanit, Lauma. Puhutaan sisällissodasta.
Et kai usko siihen?
Milloin viimeksi näit etiaanin?
Paraskin puhuja. Et käy missään.
Jane, kun olin lapsi, minä...
Perheesi heitti sinut ulos.
Tiedän. Kuvioon liittyi mies...
En minä sitä... Et ole turvassa.
En ole turvassa, kun äitini kauppaa minua.
Haluan elämäni kuuluvan itselleni, ikuisesti.
-Jane... -Jää sitten.
Pärjään omillani.
Kuolet viikossa.
Tarvitsemme rahaa.
Pidätkö sormuksestani?
Äitikulta nukkuu kuin tukki.
Kävelemme Marlow'hun,
hyppäämme jokiproomuun ja aloitamme elämämme.
Jane.
Mitä?
Mikä tuo ääni on?
Juokse!
Kiireesti!
-Tule nyt! -Tulossa.
Mennään.
Seis! He ovat täällä!
Tuo pitkäkyntinen varasti sormukseni ja sieppasi tyttäreni.
Ei hän... Näpit irti hänestä! Minä sen tein!
Näpit irti, retale!
Sinä et tehnyt sitä. Onko selvä?
Pakotin hänet mukaani!
Palvelijattaresi hirtetään,
ellei hän kuole vankilassa.
Anna anteeksi, Jane.
Etiaani.
Oletko unohtanut rangaistuksen etiaanin piilottelusta?
En aavistanutkaan.
Sitten olet houkka. Mene kotiin!
Haukka. Kyllä, Susannah on haukka.
Mainitsinko, että tässä maailmassa -
jotkut ihmiset voivat muuttua eläimiksi?
Heitä kutsutaan etiaaneiksi.
Kaikki muut, kuten Jane, ovat veriittejä.
Jane on tietysti aina tiennyt etiaaneista.
Hän ei vain osannut odottaa ystävänsä kuuluvan heihin.
Jane oli oppinut etiaanien olevan vaarallisia olentoja,
jotka saatana oli lähettänyt tuhoamaan veriitit.
Se oli hölynpölyä.
Etiaani ei voi valita eläintään,
mutta olomuotoaan voi vaihtaa aina halutessaan.
Etianismi ohittaa sukupolvia ja ponnahtaa toisinaan esiin,
yleensä murrosiässä tunnemyräkän hetkellä.
Yhtenä hetkenä riitelee sisarensa kanssa,
ja sitten, pum! Onkin mäyrä.
Etiaaniksi vain synnytään.
Se on kuin vasenkätisyys tai silmien väri.
Etiaaneja on vainottu vuosikymmenten ajan.
Sitten kuningas Henrik, joka tunnettiin paskapäisyydestään,
karkotti heidät erämaahan,
missä he metsästävät, kerjäävät tai varastavat selviytyäkseen.
Jane oli aina pohtinut, millaista olisi olla etiaani,
mutta ei ollut tuntenut yhtäkään tosielämässä.
Ja tosielämä osaa olla kuin potku tisseihin.
Miksi Jane murjottaa?
Äiti on oikeassa. Jane on hankala.
Tietysti olet äidin puolella.
Epäreilua, en ollut valmis. Keksin jotain.
Upotetaan kaikki palvelijat, niin näemme, ovatko he etiaaneja.
Vai että upotetaan?
Kuka ruokkii sinut palvelijoiden kuoltua?
Siitäs sait!
Margaret, oletko kunnossa?
Narrasinpas.
Tekoverta? Margaret. Se on huijausta.
Tarkoitat kai voittamista.
Mihin olet menossa?
Mihin hän menee?
Lontooseen tapaamaan Dudleytä. Häidesi vuoksi.
Hei! Seuraa tuota venettä.
Lady Frances.
Lordi Dudley.
Ja lady Jane?
En odottanut tulevaa miniääni. Tervetuloa.
Kuten näette, asennamme häitä varten -
uusia seinäkudoksia Firenzestä.
Haudutettua possua, riikinkukkopiirasta, haikarahyytelöä -
ja suosikkiani, delfiinipaistia.
Nami.
Sitten soittoniekkojen pariin.
-Kävisivätkö ranskalaiset? -Valjuja.
Aivan. Räävitöntä väkeä, mutta sävelmät...
Täytyy sanoa, että on lumoavaa tavata sinut viimein.
Olet kuulemma hyvin älykäs.
Äitini suorastaan katuu koulutustani.
-Tuo on... -Lasken leikkiä.
Opiskelin serkkuni, kuningas Edvardin, seurassa.
Hän on vanhin ystäväni.
Kuninkailla ei ole ystäviä.
Heillä on alamaisia. Ja neuvonantajia, kuten moi.
Tulin tapaamaan poikaanne.
Guildford ei ole täällä. Hän on ulkona ja kiireinen.
Kiireinen?
Juopottelee ja/tai tappelee.
Siveettömien naisten seurassa. Tiedän kaiken sellaisista...
Häntä jännittää.
Ymmärrän kyllä. Suuri päivä.
Toinen poikani, Stan, on myös kihloissa.
Baijerilaisen prinsessan kanssa.
Todellako?
-Kyllä. -Onko tyttö rikas?
Upporikas. Siellä jyllää rutto,
joten häitä lykätään.
Mutta kuten sanoin Stanille,
jos tyttö selviää rutosta, hän selviää avioliitosta.
Oikeastaan...
Keskustelemme aviosopimuksesta.
Haluan sanoa ensin jotain.
Taasko?
Kaikin mokomin, tyttökulta.
En halua naida poikaanne.
Kukaan ei välitä haluamisistasi.
Seinäkudosta ei osteta itselle,
vaan jälkipolville.
Herra hyvä, anna meille hopeaa.
Haluatteko kolikon? Siitä vain.
Ettekö halunneet sen? Hypätkää.
Korkeammalle!
Senkin pikku paskapää!
Lopeta tuo! Lopeta!
Kehtaatkin satuttaa lasta.
Se kävi kimppuuni.
Kiusasit häntä. Näin.
Raukkaparka. Sattuiko?
Pahempaakin on nähty.
Anna lantit hänelle.
En.
Anna ne.
Tietysti, arvon lady.
Hupsista.
Tosiaanko?
Opetan hänelle kerjäämisen kääntöpuolen.
Haista huilu, mulkku.
Varokaa vain. Niillä on kirppuja.
Kuka tuo mies on?
Lordi Dudleyn poika. Hän on tollo.
Tuoko on Guildford Dudley?
Jane tietää, ettei avioituminen moisen tollon kanssa tule kuuloonkaan.
Jane tarvitsee ihmeen.
Ja ihmeisiin pystyvät vain pyhimykset -
ja kuninkaat.
Kuningas Edvard nousi valtaistuimelle 9-vuotiaana,
isänsä, kuningas Henrikin, potkaistua viimein tyhjää.
Edvardin huoleton elämä -
rakkaan Jane-serkun seurassa -
vaihtui neuvonantajien määräyksiin siitä,
kuinka hänen tuli hallita omaa valtakuntaansa.
Kolme, kaksi, yksi.
Siihen sisältyi muun muassa -
etiaaneihin kohdistuvia surkeasti kirjoitettuja julistuksia.
Onko jokin vialla, majesteetti?
Mieheni.
Kunpa voisin olla rinnallanne tänä päivänä -
teidän ystävänänne.
Hän hylkäsi käsikirjoituksen.
Totisesti, lordi Seymour.
Hakekaa tuoli.
En saa koskaan tuntea taistelun hurmaa.
Tai aseveljeyden iloa.
Mutta voin taata teille loputtoman kunnioitukseni -
ja kiitollisuuteni rohkeudestanne ja urhoollisuudestanne.
Jotta voimme vakuuttaa kansallemme,
että he ovat turvassa Englannissa, ikuisesti!
Majesteetti.
Mennäänkö?
Odottakaa miesten poistumista.
Keitä ne uudet sotilaat olivat?
Minähän kerroin.
Kingslandin kaarti. Valiojoukko,
joka suojelee teitä etiaanivitsaukselta.
Ensimmäisenä asialistalla.
Pedot jäivät kiinni Grimsbyyn livahtamisesta.
Se oli Lauma.
Kyllä vain.
Niin kutsuttu etiaanien vastarinta.
Häijyjä roistoja.
Ja selvästi jakolain vastaista toimintaa.
"Etiaaneilta on pääsy kielletty veriittikaupunkeihin,
kyliin tai kiinteistöihin kuoleman uhalla."
-Kuolemantuomioko? -Niin laki sanoo.
Sanoitte, että luonnossa riittää heille ruokaa.
Miksi he hiipisivät Grimsbyyn?
Kuvitella. Oletteko käynyt Grimsbyssä?
Älkää tappako heitä. Palauttakaa heidät metsään.
Serkkuni, lady Jane Grey, on täällä.
Voitte kaikki poistua. Ulos.
Majesteetti.
Älä viitsi.
Kuinka voit? Entä vilustus?
Tässähän tämä. Kurjaa, mutta pärjään.
Tervehdi uutta koiraani, Petuniaa.
Hei, Petunia.
Uskollinen otus. Ei päästä minua silmistään.
Kaunis.
Miten sisaresi voivat, Janey?
Nyppiikö Margaret yhä perhosilta siipiä?
Mennäänkö ulos?
Minulla on kauheita uutisia.
Äitini pakottaa minut naimisiin. Puututko asiaan?
Olen jo hyväksynyt sen.
Miksi?
Miksi hyväksyisit avioliittoni ilman suostumustani?
Ole looginen. On velvollisuutesi suojella perhettäsi.
En halua naimisiin.
Valitsinko minä elämäni?
Synnymme tiettyihin rooleihin. Kohtalomme on sinetöity.
Mitä muutakaan voisit?
En halua olla vaimo, jonkun miehen omaisuutta...
En minäkään halua olla kuoleva kuningas.
Et sinä kuole!
Ethän?
Sairastan piinaa.
Olisinko ensimmäinen toipuja?
Valtakunta on kaaoksessa.
-Teen parhaani, mutta pian olen poissa. -Ei.
Älä sano niin.
Tällainen tosimaailma on.
Kuninkaat kuolevat. Aatelisnaiset menevät naimisiin.
Se kyseinen mies -
ei voi olla kovin paha.
Hänen isänsä on neuvonantajani.
Teet hänestä hetkessä paremman, kuten teit minustakin.
Vaikka minun kohdallani se tuskin oli tarpeen.
Minusta avioliitto kuulostaa hauskalta.
Kumppani, ystävä.
Joku, joka saa nauramaan, kertoo, ettei ole yksin.
Uskoin meneväni naimisiin vain, jos saisin valita miehen itse.
Janey... Tuo on hupsua.
Prinsessa Maria ja prinsessa Elisabet, lempinimeltään Bess,
ovat kahden kuningas Henrikin epäonnisimman vaimon lapset.
Heidän veljensä Edvard on nuorin,
mutta ensimmäinen kruununperijä.
-Hopi hopi, Bess. -Peniksensä vuoksi.
Teidän korkeutenne.
Missä veljemme on?
Puutarhassa, käyskentelemässä lady Jane Greyn kanssa.
Lady Jane Greynkö?
Siskot!
Majesteetti!
Eddiekins! Seymour, piirakka.
Näytät hirveältä.
En minä niin kamalalta näytä.
Hei, veli. Jane-serkku.
Teidän korkeutenne.
Bess-kulta. Jane ja minä juuri...
Karhunvatukkapiirasta!
Suosikkiasi.
Kiitos, Maria.
Veli parka. Piina on kauhea tapa kuolla.
Sitä yskii yskimistään keuhkonsa ulos.
Edvard?
Veli...
Majesteetti?
Edvard!
Jane.
Hän ei saa henkeä. Piina oireilee.
Vartijat, hakekaa tohtori Butts!
Tarvitsemme Pulmonariaa. Imikkää.
Liilaa kukkaa, jota on istutettu tuonne.
Katso minuun.
Kiireesti!
Pureskele sitä.
Hengitä.
-Jane pelasti kuninkaan hengen. -Niin pelasti.
Minä olen täällä!
Tohtori Butts.
Olen täällä.
Olen paikalla.
Toinen kohtaus. Herran pieksut. Unohdin pihdit.
Haluatte ehkä kääntää katseenne. Työnnän tämän sisään.
Sepä oli jännittävää.
Jännittävääkö? En voi jättää Edvardia näin.
Kysykää tohtorilta isohirvenjuurta.
Majesteetti saa parasta hoitoa. Heipä hei!
Saanen ehdottaa jotain, teidän korkeutenne.
Kissateetä virtsalla höystettynä.
Vanhan miehen virtsaa mieluiten.
-Sepä ihanaa. -Ei teetä, kiitos.
Majesteetti! Kuulin vasta...
-Viimein hän saapui. -Missä Jane on?
Lähetin hänet kotiin.
On tullut aika nimittää seuraajanne.
Tiedän.
En pelkää kuolemaa.
Valetta, olen kauhuissani.
Teillä on tuhannen leijonan voimat.
On velvollisuuteni lordiprotektorina vahvistaa,
että isosiskonne Maria on oikeutettu kruununperijä -
ja ainoa, joka voi turvata kuningaskunnan -
saatanallisten petojen hirmulaumoilta.
Onko dramaattisuus tarpeen?
Koko valtakunta on yhtä mieltä.
Minä en ole.
Harkitaan asiaa ensin hetki.
Prinsessa Marian äiti, Katariina,
nai alun perin isänne veljen, Arthurin,
ensisijaisen kruununperillisen, kuten ehkä muistatte.
Kun Artie kuoli,
Katariina väitti liiton olleen täyttymätön -
voidakseen julistaa koskemattomuutensa,
mitätöidä liiton ja naida uuden kuninkaan.
Mutta kuka sitä uskoisi? Espanjalaiset!
Joka tapauksessa Henrik otti eron Katariinasta,
joten onko Maria edes laillinen perillinen?
Periaatteessa hän on äpärä.
Entä prinsessa Bess?
Hänen äitinsä oli etiaani. Kansa ei hyväksyisi sitä.
Aivan oikein, Seymour.
Entä jos olisi joku muu?
Joku, joka on kuninkaallista syntyperää.
Ja kenties kihloissa jalosukuisen veriitin kanssa.
Joku, joka voisi, enpä tiedä,
kantaa kruunua siihen saakka, että saisi pojan.
Lady Jane.
Lady Jane Grey? Serkkunneko?
Verraton ajatus.
Kuningatar Janeko? Hirveä ajatus.
Väitättekö majesteetin ideaa hirveäksi?
Hän on tyttö. Tytöt eivät voi hallita.
Jane voi hallita avullamme,
kunnes hänen pojastaan tulee kuningas.
Varsinainen onnenkantamoinen. Janen tuleva aviomies on poikanne.
Tuleva kuningas olisi hänen pojanpoikansa.
Se ei juolahtanut mieleeni.
Kuningatar Jane. Järjetöntä.
-Se kuulostaa hyvältä. -Älkää kinastelko.
Olen tehnyt päätökseni.
Vie testamenttini kansliaan.
Sen saa avata vasta kuoltuani.
Eikä yhtään ennen.
Kestääköhän tässä vielä kauan?
Otan hevosen. En asu kaukana.
Lordi Seymour ei hyväksyisi sitä.
Hän ei hyväksyisi, että kylmetyn kuoliaaksi.
Kuten ei serkkunikaan. Kuningas.
Te senkin sikamainen liero.
Sika ja liero?
Tämä perintöasia.
Noudatan kuningas Edvardin toiveita.
Piru teidät periköön, Dudley.
Teidän täytyy rauhoittua. Moinen raivo on myrkyllistä.
En pysty.
Hengittäkää, ystävä hyvä.
Toivotaan, että hän suosii prinsessa Mariaa.
Jos hän nimeää lady Janen,
en ole vastuussa seurauksista.
Tietenkään ette ole vastuussa.
Silloin olisitte tarpeeton.
Suokaa anteeksi. Minulla on häät suunniteltavana.
Lordi Seymour.
Anna se.
Seymour, olen tehnyt valintani. Minun täytyy levätä.
Teidän majesteettinne, syökää.
Prinsessa Marian piirakkaa. Kultainen tyttö.
Hän huolehtii terveydestänne...
Vartijat, tappakaa tämä rakki.
-Ei! -Mielenne ja ruumiinne on heikko.
Otus on tapettava.
Teen sen mieluusti itse.
Älkää koskeko koiraani.
Poistukaa.
Ensimmäistä kertaa Janen elämän aikana -
kukaan ei tiedä, missä hän on.
Hän on yksin ja vapaa.
Hän voi vihdoin paeta. Ratsastaa pohjoiseen. Löytää...
Ei, luoda oman kohtalonsa.
Hetkinen, mitä nyt?
Vartiokaarti! Etsintäpartio. Selvästi kuningas Edvardin -
ja/tai Janen kirotun äidin lähettämä.
Mutta kuten klassikoissa sanotaan: "Ei tänään, saatana."
Jane tarvitsee piilopaikan.
Kuten metsämiehen mökin -
tai heinäpaalin. Paikan, josta kukaan ei keksi etsiä.
-Anna mennä! -Voitin!
-Huijasit, paskiainen. -Enpäs, pölvästi.
-Painu kuuseen. -Kuulehan...
Saanko keskeyttää?
Kädenvääntö on muinainen laji.
Voittajan on oltava nöyrä, ja häviäjän suopea.
Nussi petoa, runkkari.
Painu helvettiin!
Hyvä on. Minä tästä painun.
Suolistamme sinut.
Millä muka?
Näitäkö etsitte?
Nyt kun herätin huomionne, saanen kiduttaa teitä runolla?
-Et. -Liian myöhäistä.
Olen päättänyt kuolla tavernassa.
-Missä viini on lähellä kuolevaa... -Suutani!
Kiitos! Ja juokaa! Olkaa hyvät.
Tehdään selväksi katsojillemme,
ettei rakkautta ensisilmäyksellä ole olemassakaan.
Mutta himoa ensisilmäyksellä?
Voi kyllä. Sitä todellakin sattuu.
Käytkö täällä usein?
Jane on historian ensimmäinen henkilö, joka käyttää tätä iskurepliikkiä.
Ja kaksi sekuntia myöhemmin ensimmäinen, joka katuu sitä.
Jopas.
Hups.
Noinko sinä vastaat?
Lausut runoja tavernan pöydällä.
-Mutta anteeksipyyntö ei onnistu. -Sanoin "hups".
Äänsit väärin sanan "vina".
Opitko latinaa ojanpohjalla?
Kuka opettaisi sitä ojassa?
-Se ei ole asian ydin. -Vaan?
Keskinkertainen latinasi ja surkeat pöytätapasi.
Olemmeko pöydässä? Emme.
Sivuutit asian ytimen.
Tiesitkö olevasi sietämätön saivartelija?
Meillä päin pedanttius on hyve.
Meillä päin ollaan ystävällisiä.
Ystävällisyys on alistuville.
Ystävällisyys on ystävällisille.
Olet röyhkein tapaamani mies.
Ilta on nuori. Seurustele.
Niin aionkin.
-Hyvää illanjatkoa. -Odota.
Kuka olet?
Kuka sinä olet?
Anteeksi.
Ei, ehei.
Ette voi olla täällä.
Tulimme vain tuopille.
En kaipaa harmeja.
Hän pyytää kiltisti.
Ei harmeja. Annan sanani.
Ja minä sanoin ei. Lähtekää.
Miksi heidät potkitaan ulos?
Hyvää iltaa!
-Tule mukaani. -Tuskin!
Mitä?
Voihan paska.
Sanoin hyvää iltaa, arvon väki.
Luotettavan lähteen mukaan -
eräs peto saattaa oleilla täällä.
Kulkee nimellä Archer.
Häntä etsitään ryöstöstä, tuhopoltosta ja kansankiihotuksesta.
Kansankiihotus on uutta.
Kyllähän minä yritän.
Roskaväen jahtaaminen tekee janoiseksi.
Luovuttakaa hänet, tai upotamme teistä joka ikisen.
Oletko valmis siihen?
Joo, paskat.
Jättäkää heidät rauhaan, roistot.
Minä olen Archer.
Sitten tulet mukaani.
Mennään.
Väistykää!
Tappakaa se!
Tämä ovi johtaa ulos.
Tappakaa se pirun karhu!
Hullua. En tiennyt asioiden olevan näin.
Etkö ole nähnyt karhua baarissa?
Vangitkaa jokainen!
Hei.
Lisää vartiosotilaita tulossa!
Archer! He ovat täällä!
Häivytään täältä!
Susannah! Susannah?
Tule, Susannah!
Viimeinen tilaisuus. Tule mukaani.
En.
-Mitä teet täällä? -Entä sinä?
Susannah! Vauhtia! Mennään!
-Olen pahoillani. -Samoin.
Mikäs se tässä on? Peto vai neito?
-Neito. -Veriittineito housuissa?
-Tuskin... -Susannah, mene!
Avustatteko saatanan kätyreitä? Joudutte maanpakoon.
Maanpako maittaisi.
Pääsette sen sijaan upotettavaksi.
Viekää pois!
Ankeriaita.
Herkullista.
Maistetaanko?
Majesteetti.
-Etiaani! -Rauhoitu ja kuuntele.
Isoisoäitisi lähetti minut.
Palturia! Hän on kuollut. Vartijat!
Onko? Keneltä sitten sain tämän?
Bietso-risti.
Se haudattiin.
Ei haudattu. Hän elää.
Hän lähetti minut, koska epäili, ettet sairasta piinaa.
Ja hän oli oikeassa.
Sinua myrkytetään.
Haistan sen ruoassasi.
Tiedän. Siinä on nieltävää.
Ei, se selittää paljon.
Mennään isoisoäitisi luokse.
Mutta kuka myrkyttää minua?
En tiedä. Sinut on saatava pois täältä.
Olisiko sinulla minulle päällepantavaa?
Vaihtaessa ei olla yleensä ilkosillaan,
mutta minä olin, koska...
Se on pitkä tarina. Kerron siitä toiste.
Tuolla on paita.
Kiitos.
Tällä hetkellä Edvard tekee kaksi merkittävää havaintoa.
Yksi, koiratyttö puhuu totta.
Ja kaksi, hän ei ole kiinnostunut naisista romanttisessa mielessä.
Hän oli kuvitellut tyttöjen näyttävän miehiltä ilman vaatteitaan.
Edvard on elänyt, muistakaamme, hyvin suojattua elämää.
Pukeudu, niin lähdemme kuin huoran pikkupöksyt.
-En lähde mihinkään kanssasi. -Mitä? Mikset?
Viisi minuuttia sitten olit koira.
Olen kuningas, joka yritetään tappaa.
Etsin syyllisen ja rankaisen häntä.
-Mutta... -Olen puhunut.
Mummo ei ilahdu.
Sisään.
Ettekö ole nälkäinen?
En. Vie se pois.
Kultainen Petunia, taisit pelastaa henkeni.
Iltaa, majesteetti.
Miten pikkuveljeni voi?
Heikossa kunnossa.
-Ja perijätestamentti on... -Valmis.
Mutta...
Mutta mitä?
Tapahtuiko jotain?
-Ei. -Kerro.
Mitään ei tapahtunut.
Olet luonnollinen valinta, hunajaiseni.
Koko valtakunta haluaa sinut hänen seuraajakseen.
Minusta tulee kuningatar,
ja minä puhdistan Englannin saatanan pedoista -
enkä aio sietää ikäviä yllätyksiä.
Ei! En valehtele!
Aivan niin, upotus.
Kidutusmenetelmä, jolla epäilty etiaani pakotetaan muuttumaan...
Tai kuolemaan.
No niin! Kuka on seuraava?
Entäs tuo likka?
Mitä?
Hän auttoi yhden pakoon. Liekö peto?
En ole etiaani.
Ei, en ole... Kehtaakin...
Ei, ole kiltti!
En minä muutu, hukun!
Satutat minua.
Kuuluu asiaan, kulti.
Seis!
Hän on lady Jane Grey,
kuningas Edvardin serkku.
Määrään keskeyttämään hänen hukuttamisensa välittömästi.
Katson, että ne miehet ruoskitaan hengiltä.
Tämän lämpimämmin Frances ei ilmaise rakkauttaan.
Äiti, häistä.
Ole kiltti...
Älä pakota minua naimisiin.
Sanon tämän vain kerran.
Jos et nai Guildford Dudleytä huomenna,
joudun naittamaan Katherine-sisaresi -
Leicesterin herttualle. Varpaineen päivineen.
Et uskaltaisi.
Uhmaa minua.
Kunpa Jane keksisi toisen keinon perua epätoivotut häänsä.
Mutta hänen ajatuksensa ajautuvat takaisin tavernaan -
ja siihen kiehtovaan joskin raivostuttavaan nuorukaiseen.
Se, ettei hän pääsisi enää sellaisen nuorukaisen seuraan,
oli Janen elämän suurimpia epäoikeudenmukaisuuksia.
Hänen olemassaolonsa olisi nyt silkkaa vääryyttä.
Avioliitto. Äitiys. Kuolema.
Tiheässä tahdissa tilastojen perusteella.
Kuole, kisu, kuole. Anele armoa!
Margaret, häivy!
Palvelijat inhoavat sitä, kun levität tekoverta.
Odota, tule takaisin! Margaret, tule takaisin.
Enempi parempi.
Kuten pyysit.
Mitä?
Etköhän sinä kelpaa.
Voi kyllä! Tavernan vakioasiakas. Ongelmien kerjääjä.
Lordi Dudleyn poika. Ja lady Jane Greyn himon kohde.
Saanen esitellä Janen tulevan aviomiehen,
lordi Guildford Dudleyn.
Rakkaat ystävät, olemme kokoontuneet tänne -
liittääksemme lady Jane Greyn -
ja lordi Guildford Dudleyn -
pyhän avioliiton siunaukseen.
Lordi Guildford Dudley...
Mitä?
Minä, Guildford, otan sinut, Jane,
minun...
Minun...
Aviovaimokseni.
Rakastaakseni sinua tästä päivästä lähtien -
vannoen uskollisuuttani.
Ja lady Jane Grey.
Minä, Jane...
Sinulla on vähän...
Jotain.
Vähän...
-Jane! -Hänellä on piina!
Jopas jotakin. Kysymyksiä riittää.
TÄLLÄ KAUDELLA
Naiko Jane pahamaineisen Guildford Dudleyn?
Murhaako mielipuolinen Maria kuningas Edvardin?
Minusta tulee kuningatar.
Selviytyykö Susannah maanpaossa?
Se selviää pian, sillä tarina on vasta alkanut.
Kerro kaikki.
Ja kun Jane jää loukkuun sietämättömään avioliittoonsa...
Olen aviomiehesi.
...raivostuttavimman...
-Tarvitset tikarin. -Tuo ei ole tikari.
Tämä on tikari.
...ja komeimman tapaamansa miehen kanssa...
...hän elää vaarojentäyteisessä...
Joku hovissa myrkyttää minua.
...jakaantuneessa maailmassa...
Kuningaskunta on vaakalaudalla.
...ja tajuaa, ettei hän ehkä olekaan perillä kaikesta.
Perhana.
Ja kun elämä on kiperimmillään...
Rouva, majesteetti on kuollut.
...Jane nimetään Englannin kuningattareksi.
Mikään ei ole monarkiaa tärkeämpää.
-Aivan. -Aivan niin.
Aivan.
Nyt hänen ympärillään on lurjuksia,
pettureita, hännystelijöitä, hulttioita ja houkkia.
Murhaajia.
-Pidä hauskaa kuollessasi. -Niin pidänkin.
Ja mikä pahinta, hänen äitinsä.
Minulle!
Tuossa äiskässä on kyllä jotain.
Oletteko valmiita tosirakkauteen ja suuriin seikkailuihin?
Maa haluaa muuttua.
Voin parantaa Englannin.
Vaikutat luovuttavan.
En ole ikinä luovuttanut missään.
-Todellako? Todista se. -Kyllä.
Tietysti olette valmiita.
Jane!
Jos et pakene nyt, kuolet.
Ja paskat.
Asettukaa mukavasti, kullanmurut.
Tämä on My Lady Jane.
Tulkaa. Valtakuntanne odottaa.
Tekstitys: Irmeli Rapio
Luova tarkastaja Maarit Hirvonen