Valamikor régen, egy nem is olyan távoli vidéken
úgy hitték, hogy a királyok Istentől kapták
a jogot arra, hogy Angliában uralkodjanak, kényük-kedvük szerint.
Hallottak már VIII. Henrikről, az óriási, vörös hajú királyról.
Úgy tekintett feleségeire, akár a zsebkendőkre.
Egyszer használta, és kidobta őket.
Elvált tőle, lefejeztette, meghalt. Elvált tőle, lefejeztette, túlélte.
Henriket fia, Eduárd követte a trónon.
Szegény!
Amikor meghalt, azt gondolták, hogy a trón várományosa
a féltestvére Mária, vagy Erzsébet lesz.
De ehelyett jött a hidegzuhany.
Lady Jane Grey.
Intellektuális lázadó, szálka a köröm alatt,
és politikai bábu ambiciózus, nemesi családja számára.
Házasságra kényszerítették, és akarata ellenére királynő lett.
Aztán kilenc nappal később árulónak nyilvánították,
és zutty!
Lefejezték.
Jane lehetett volna az a vezető, akire Angliának szüksége volt, mégis,
a történelem úgy emlékszik rá, mint egy bajba jutott királylányra.
A fenébe ezzel!
És ha máshogy alakult volna a történelem?
Soha ne tégy olyat, amit nem akarsz!
De ezt akarom, Lady Jane.
Nos, ha a hímtagja gennyesnek tűnik...
-Ne hálj vele! -Bölcs szavak, Susannah!
Ezt a viszketésre készítettem.
Milyen okos vagy!
Nem igaz?
Mikor áll készen a barackom a bujálkodásra?
Pár hét múlva.
Hetekig nem tudom türtőztetni magam. Neked menne?
Nem. Jane nem tudhatja ezt.
Ő egy úri hölgy, a házasságra tartogatja magát.
Igazából magam miatt teszem.
Sosem megyek férjhez.
Jól van, gúnyolódj csak azon, aki meggyógyítja a vaginádat!
De miből fogsz élni?
Mihez kezdesz? Az édesanyád mit fog szólni?
Lady Frances nem tudja.
Nem érdekel. Nagyra törő terveim vannak.
Mondd el neki!
A világon elsőként egy könyvbe gyűjtöm össze
Anglia gyógynövényeit és felhasználásukat.
-Gyógynövényeket? -Igen.
Gyógynövényeket.
Rajzokkal tarkítva az írástudatlanok kedvéért.
ORVOSLÁS ÍRTA: JANE GREY
Kiadom és eladom.
Talán lesz annyi pénzem belőle, amiből megélhetek.
Hol van a calendula officinalis?
-Jane! -Megtaláltam.
Jön Leicester hercege.
Jaj, ne! Ma érkezik?
Virágot kell hoznom.
Kend naponta kétszer!
Jane, nézd!
Az új lovász. Igazán szemrevaló.
Megtanít lovagolni.
Megrágtad őket?
-Hallgass, Margaret! -Gyönyörűek.
Hallgass, Katherine!
Hallgassatok! Mosolyogjatok! Ki kell érdemelnetek a helyetek.
Amikor Jane apja fiúörökös nélkül elhunyt,
dédnagybátyja,
Leicester hercege örökölt mindent,
és ezzel Grey özvegyének és lányainak
Leicester jóindulatán múlt a megélhetése.
Nagy tülekedés volt a londoni úton. Felakasztottak valakit Chepstow-ban.
Jaj, micsoda kellemetlenség!
-El kéne égetni mindenkit. -Margaret!
Egyetértek, kicsikém!
A legújabb törvények halálbüntetéssel sújtják a betolakodó ethiánokat,
de a mikéntjéről nem esik szó.
És az értelmezés a hatékonyság kerékkötője.
Kész hölgy lettél!
Áldjon meg az ég!
Te szebb lennél, ha mosolyognál!
Valóban?
Kegyelmes uram, most, hogy...
A köszvényemnek jót tesz, ha felteszem a lábam.
A cseresznye jó rá. Azt olvastam...
Olvastad? Egy könyvben?
Sosem engedtem meg a feleségeimnek. Mindegyik meghalt szülés közben.
Ágyékom gyümölcsei hatalmasak.
Sosem engedtem meg nekik, hogy olvassanak, sem azt, hogy könyvük legyen.
Igen. Miért is terhelnél minket a taníttatással, anyám?
Mert az ostoba nők unalmasak.
És az ostoba férfiak?
Hogy mondtad?
Semmiség, kegyelmes uram.
Leicester, mondja csak! Megkapta a választ?
Meg bizony!
Jane, édes gyermekem!
Olyan megtiszteltetésben lesz részed,
amelynél egy nemes hölgy nem is kívánhat többet.
Férjhez mész.
A francba!
Férjhez megyek?
Micsoda szerénység! Azt hitted, nyomorultul fogsz meghalni...
Hallgasson!
-Hogyan? -Jobban tenné!
Nagyon is téved.
Nem vagyok szebb, amikor mosolygok,
és nem az a sorsom, hogy nyomorult legyek. Én...
Szóhoz sem jut a csodás hír hallatán.
Most bekísérem Jane-t a szobájába. Menjünk!
Bocsásson meg neki, kegyelmes úr!
Badarság!
Hogy mered megtervezni az életemet?
Te kényszerítettél.
Nem megyek férjhez!
Mindig azt hajtogattad, hogy mit nem akarsz.
Nem fogadsz udvarlókat, nem jársz sem vadászni, sem táncolni,
ehelyett egész álló nap a szolgálókkal pletykálsz,
és azokat az ördögi gyógynövényeket és könyveket bújod.
Lord Guildford Dudley lesz a férjed.
Guildford Dudley?
Hallottam már róla. A lányok szerint gonosz ember.
Iszik, verekszik és szerencsejátékozik. Kétes hírű nőkkel kokettál.
Ő az utolsó férfi, akihez nőül mennék.
Jane, ez a házasság megvéd minket.
Nem számíthatunk sokáig Leicester nagylelkűségére.
És nem akarok egy düledező croydoni viskóba költözni.
Apád nem hagyott ránk semmit.
Az egyetlen gazdagságunk a származásunk.
És te a király unokatestvére vagy, az igazak közé tartozol.
A Dudley-k bármire képesek a hatalomért,
és hihetetlenül gazdagok.
Te haszonleső kígyó!
Ez már nem szokás nálunk.
Három nap múlva férjhez mész.
Mindent megteszek, hogy elkerüljem a frigyet.
Jane, nem tehetsz semmit.
A könyvem. Hol van a könyvem?
Mit tettél?
Tűzre vetettem azt a firkálmányt.
ÍRTA: JANE
Minden ember életében eljön az a pillanat,
amikor rájön, hogy nem tudja elviselni
az édesanyja baromságait.
Mondd, mit szeretsz?
Ez jó lesz.
Nem.
Most!
Elmegyünk.
Ez elég jó volt.
Hogyan?
Elmegyünk. Most. Azonnal.
Északon keressünk egy falut, ahol nem ismernek.
Eladod a készítményeimet.
-Megőrültél? -Eddig rabságban éltem.
Ha férjhez megyek, máshol leszek rab.
Ez őrültség!
-Jane, nem tudod, milyen... -Olyan vagy, mint...
az anyám.
Hajnalodik. Siessünk!
Veszélyes. Az ethiánok, a falka. Azt mondják, polgárháború lesz.
Ezt te sem hiszed el, ugye?
Mikor láttál utoljára ethiánt?
Mit tudsz te erről? Otthon kuksolsz.
Jane, gyerekkoromban én...
A családod kitagadott.
Igen, mesélted. Volt egy férfi...
Nem, ez... Nem biztonságos.
Az sem az, ha anyám megpróbál elcserélni.
Én akarom irányítani az életemet. Örökre.
-Jane... -Akkor maradj!
Egyedül is boldogulok.
Egy hét, és meghalsz.
Pénzt kell szereznünk.
A gyűrűm megteszi?
Drága jó anyám mélyen alszik.
A régi utat követjük Marlow felé,
felszállunk a bárkára, és új életet kezdünk.
Jane...
Mi a baj?
Mi volt ez?
Fuss!
Igyekezz!
-Gyere! -Jövök!
Gyere!
Álljatok meg! Itt vannak!
Ez a tolvaj lopta el a gyűrűmet, és elrabolta a lányomat.
Nem... Engedjék el! Én voltam!
Szállj le rólam, te fafej!
Nem te voltál. Megértetted?
Én kényszerítettem!
A szolgálódat felakasztják lopásért,
hacsak meg nem hal a börtönben.
Jane, bocsáss meg!
Egy ethián!
Elfelejtetted, milyen büntetés jár egy ethián rejtegetéséért?
Sejtelmem sem volt.
Akkor bolond vagy. Menj haza!
LADY JANE
Egy sólyom. Igen, Susannah egy sólyom volt.
Mondtam már, hogy ebben a világban
vannak, akik állatokká tudnak átváltozni?
Ők az ethiánok.
Mindenki más, mint Jane, az igazakhoz tartozik.
Jane természetesen mindig is tudott az ethiánokról.
Csak sosem gondolta volna, hogy a szobalánya, a barátnője is az.
Jane-nek azt tanították, hogy az ethiánok veszélyes ocsmányságok,
a sátán küldöttei, akik elpusztítják az igazakat.
A SÁTÁN ÁTKA AZ EMBERISÉGRE
Ez természetesen badarság.
Nem választhatják meg állati alakjukat,
de kedvük szerint átváltozhatnak.
Az ethianizmus generációkra eltűnik, majd felbukkan újra és újra,
általában egy kamaszkori érzelemkitörésnél.
EGY ÉLETRE SZÓLÓ ÁLLAT
Egyik percben civakodsz a húgoddal,
majd hirtelen... borzzá változol.
Ez is egy veleszületett adottság.
Mint a balkezesség vagy a szemünk színe.
Az ethiánokat évtizedek óta üldözik, mindenhonnan ki vannak tiltva.
És amikor az a hírhedt, anyaszomorító Henrik király
száműzte őket a pusztaságba,
vadászniuk és lopniuk kellett a túlélésért.
A VADONBA SZÁMŰZTÉK AZ ETHIÁNOKAT
Jane-t mindig is érdekelte, milyen érzés ethiánnak lenni,
de nem ismert egyet sem.
És a valóság, mint tudjuk, cicibe vágó lehet.
Miért duzzog Jane?
Anyának igaza van. Jane makacskodik.
Jellemző, hogy az ő pártját fogod.
Nem ér! Nem figyeltem. Van egy ötletem.
Lógassuk vízbe a szolgálókat! Akkor kiderül, hogy ethiánok-e.
Lógassuk vízbe őket?
Ki fog etetni, és ki rak tüzet, ha minden szolgáló meghal?
Ezt kapd ki!
Margaret, jól vagy?
Bevetted!
Művér? Margaret! Ez csalás!
Úgy érted, győztem.
Hát te hová mész?
Hová megy?
Londonba, Lord Dudley-hoz. Az esküvődet szervezi.
Várj! Kövesd azt a bárkát!
Lady Frances!
Lord Dudley!
És Lady Jane?
Nem számítottam... a leendő menyemre. Isten hozta önöket!
Amint láthatják, új kárpitokat aggatunk fel
a menyegzőre egyenesen Firenzéből.
Párolt vadkan, pávapite, aszpikos kócsag,
és a kedvencem, sült delfin.
Fincsi!
Beszéljünk a zenészekről!
-Mit szól a franciákhoz? -Lagymatagok.
Igen. Mocskos állatimádók, de a dallamaik...
Elbűvölő, hogy végre találkozhatom önnel!
Az a hír járja, hogy kegyed nagyon eszes.
Anyám sajnálja, hogy taníttatott.
-Ez egyszerűen... -Tréfáltam.
A kuzinommal, Eduárd királlyal ugyanazoktól a mesterektől tanultunk.
Régi barátom.
A királyoknak nincsenek barátai.
Alattvalóik vannak. És tanácsadóik, akárcsak moi.
Kegyelmes uram, a fiához jöttem.
Attól tartok, Guildford nincs itt. Elment, dolga akadt.
„Dolga akadt?”
Iszik és/vagy verekszik?
Egy olyan hölgy társaságában múlatja az időt, aki a kegyeiből él. Tudok róla...
Csak ideges.
Teljesen megértem. Jeles napról van szó.
Tudják, hogy a másik fiam, Stan, szintén jegyben jár?
Egy bajor hercegnővel.
Valóban?
-Igen. -Tehetős a hölgy?
Szégyentelenül. De a szörnyű pestisjárvány miatt
elhalasztottuk az esküvőt.
De azt mondtam a fiamnak,
ha a leány túléli a pestist, a házasságot is túl fogja.
Igazából...
megvitatnánk a házassági szerződést.
Előbb mondanék valamit.
Megint?
Rajta, kedvesem!
Nem akarok hozzámenni a fiához.
Senkit sem érdekel, mit akar.
A kárpitot nem magának veszi az ember,
hanem az örököseinek.
Uram, adjon egy kis ezüstöt!
Várjatok! Egy kis pénz kell? Rajta!
Azt hittem, kell. Ugorjatok magasabbra!
Rajta! Magasabbra! Gyerünk!
Te kis gazember!
Hagyja abba!
Hogy meri bántani azt a gyereket?
Zaklatott.
Maga ugratta. Láttam.
Szegénykém! Fáj valami?
Volt már rosszabb is.
Adja oda a pénzt!
Nem.
Rajta!
Természetesen, hölgyem.
Jaj!
Komolyan?
Megtanítom neki, mi jár annak, aki koldul.
A ragya verjen ki, te kurafi!
Vigyázzon, bolhásak!
Ki az a férfi?
Lord Dudley fia. Egy fajankó.
Ő Guildford Dudley?
Jane tudta, hogy nincs az az isten, hogy hozzámenjen egy ilyen fajankóhoz.
Csodára volt szüksége.
És csodát csak a szentek...
és a királyok tudtak tenni.
Eduárd király kilencéves korában ült trónra,
apja, Henrik király után, aki jobb létre szenderült.
Eduárd élete megváltozott. A kuzinjával, Jane-nel töltött
gondtalan napok után
tanácsadók oktatták ki arról,
hogyan uralkodjon a saját királyságában.
Három, kettő, egy!
A feladatai közé tartozott az is,
hogy rosszul megírt kiáltványokat olvasson fel az ethiánok üldözéséről.
Van valami gond, felség?
Katonák!
Bárcsak veletek mehetnék ezen a napon,
bár a barátotoknak neveznétek!
Teljesen eltér a szövegtől.
Valóban, Lord Seymour.
Hozd a széket!
Sosem fogom megismerni a csata hevét.
Vagy a bajtársiasság örömét.
Viszont végtelen tisztelettel
és hálával adózom a bátorságotokért.
Annak érdekében, hogy a népünk biztos lehessen abban,
hogy örökre biztonságban élhet Angliában.
Felség!
Mehetünk?
Várjuk meg, amíg mindenki lement!
Kik ültek a fekete lovakon?
Már említettem.
A Kingslandi Őrség. Kiváló harcosok, akik megvédik
a földünkön garázdálkodó ethián fenevadaktól.
Első napirendi pont...
Vadállatokat fogtak el. Grimsbyben ólálkodtak.
A falka volt.
Bizony.
Az úgynevezett ethián ellenállás.
Veszett gonosztevők.
A körzetesítő törvény egyértelmű megsértése.
„Nem léphetnek be ethiánok az igazak városaiba vagy földjeire,
„ellenkező esetben halál vár rájuk.”
-Halálra ítélték őket? -Ez a törvény.
De azt mondtad, rengeteg élelmük van a vadonban.
Miért kell besurranniuk Grimsbybe?
Ki tudja? Felséged járt már Grimsbyben?
Ne öljék meg őket! Csak vigyék vissza őket az erdőbe!
Megjött a kuzinom, Lady Jane Grey.
Mindenki elmehet. Kifelé!
Felség!
Ugyan már!
Hogy van a meghűlésed?
Jól vagyok. Szörnyen. De jól.
Köszönj szépen az új kutyámnak, Petuniának!
Szervusz, Petunia!
Ragaszkodó kis jószág, sosem téveszt szem elől.
Gyönyörű.
Mondd csak, Janey! Hogy vannak a húgaid?
Margaret tépkedi még a pillangók szárnyát?
Sétálunk egyet?
Szörnyű híreket hoztam.
Anyám házasságra kényszerít. Segítesz nekem?
Jane, már jóváhagytam.
Miért?
Miért hagynád jóvá a házasságomat a beleegyezésem nélkül?
Legyen eszed! A te kötelességed, hogy megvédd a családodat.
Nem megyek férjhez.
Én talán ilyen életre vágytam?
Bizonyos szerepekre születtünk. A sorsunk elrendeltetett.
Különben is, mi más tehetnél?
Nem akarok feleség lenni, egy férfi tulajdona...
Én pedig nem akarok haldokló király lenni.
Te nem haldokolsz!
Ugye?
Megtámadott a kór.
Szerinted meg fogok gyógyulni?
A királyságban káosz uralkodik.
-Igyekszem, de hamarosan meghalok. -Nem.
Ne mondd ezt!
Ez a valóság.
A királyok meghalnak. A nemes hölgyek feleségek lesznek.
Ami pedig a szóban forgó urat illeti,
nem lehet annyira rossz.
Atyja az egyik tanácsadóm.
Majd csiszolgatod, ahogy velem is tetted.
De vajon nekem szükségem volt rá?
Nekem a házasság mindig is szórakoztatónak tűnt.
Egy társ, egy barát.
Valaki, aki megnevettet, és azt mondja, nem vagyok egyedül.
Olyasvalakihez akartam férjhez menni, akit magam választok ki.
Janey... Ez butaság!
Mária hercegnő és Erzsébet hercegnő, vagyis Bess,
Henrik király két pórul járt feleségének leánya volt.
Öccsük, Eduárd volt a legfiatalabb,
de mégis övé lett a korona...
-a hímtagja miatt. -Igyekezz, Bess!
Királyi fenségek!
Hol van az öcsénk?
A kertben sétál Lady Jane Greyjel.
Lady Jane Greyjel?
Nővéreim!
Felség!
Drágám! Seymour, a pitét!
Szörnyen nézel ki!
Azért annyira nem.
Szervusz, öcsém! Kuzin!
Nagyon örülök.
Drága Bess, Jane-nel éppen...
Szedres pite!
A kedvenced.
Köszönöm, Mária.
Szegény öcsém! A kór oly borzalmas halál.
Addig köhögsz, míg ki nem köpöd a tüdődet.
Eduárd!
Öcsém!
Felség!
Eduárd!
Jane!
Nem kap levegőt! Ez a kór.
Őrség, hozzák ide az orvost!
Kellene egy kis pulmonária. Tüdőfű.
A lila virág, oda ültettem, kérlek, hozd ide!
Nézz rám!
Siess!
Rágd meg!
Lélegezz!
-Jane megmentette a király életét. -Jane megmentette a király életét.
Jövök már!
Butts doktor!
Itt vagyok.
Itt vagyok!
Megint rohama van. Jaj, nekem! Nem hoztam el a csipeszemet.
Jobb lenne, ha elfordulna. Ezt be kell tennem.
Izgalmas volt, ugye?
Izgalmas? Nem hagyhatom itt így Eduárdot.
Az orvosnál van örvénygyökér? Egy gyógynövény.
Őfelsége a legjobb orvosi ellátást kapja a királyságban. Minden jót!
Bátorkodnék előhozakodni egy javaslattal, felség.
Forralt macskatea vizelettel.
Lehetőleg egy öregember vizelete.
-Remek. -Nem kérek macskateát, köszönöm.
Felség! Csak most hallottam...
-Végre, előkerült! -Hol van Jane?
Miért? Hazaküldtem.
Azt hiszem, eljött az ideje, hogy megnevezze az utódját.
Tudom.
Nem félek a haláltól.
Ez nem igaz, rettegek tőle.
Olyan erős, mint ezer oroszlán.
Felség, lordprotektorként az a feladatom, hogy megerősítsem,
hogy legidősebb nővére, Mária a trón törvényes örököse
az egyetlen, aki a királyságot megvédheti
a sátáni bestiák tomboló hordájától.
Miért kell ennyire túldramatizálni?
Az egész királyság egyetért.
Én nem értek egyet.
Álljunk meg egy percre, és gondoljuk át!
Mária hercegnő édesanyja, Katalin,
eredetileg az ön édesapja testvérének, Arthurnak, a trónörökösnek volt
a felesége. Emlékszik még erre a régi nótára?
Amikor Artie meghalt,
Katalin azt állította, hogy nem hálták el a házasságot,
és még mindig szűz,
és hozzáment az új királyhoz.
Lárifári! Ki hiszi el? Spanyolok!
Egyébként is, Henrik elvált Katalintól,
így Mária követelése jogilag érvényes, érti?
Mária tulajdonképpen fattyú.
És Bess hercegnő?
Ethián volt az édesanyja, sosem fogadná el a nép.
Teljesen igazad van, Seymour.
Mi volna, ha lenne valaki más?
Egy egyenesági királyi leszármazott.
Aki egy nemes igazzal jár jegyben.
Valaki, aki nem is tudom,
addig viselné a koronát, amíg fia nem születik.
Lady Jane.
Lady Jane Grey? A kuzinja?
Milyen csodálatos ötlet!
Jane királynő? Szörnyű ötlet!
Ez ő királyi fenségének ötlete, azt mondod, szörnyű?
Jane leány. Lányok nem uralkodhatnak.
Jane uralkodhat, segítünk neki
addig, amíg az első fia király nem lesz.
Micsoda örömteli véletlen egybeesés! Jane leendő férje a fiad.
A leendő király az unokája lesz.
Egek! Erre nem is gondoltam.
Jane királynő. Ez abszurdum.
-Jól hangzik, nem? -Ne veszekedjetek!
Döntöttem.
Vidd a kancelláriába a végakaratomat!
Csak a halálom után olvashatjátok el.
Korábban nem.
Sokáig tart még?
Inkább lovon megyek. Nem lakom messze.
Lord Seymour nem örülne neki, hölgyem.
Annak sem örülne, ha meghűlnék a hidegben, és meghalnék.
És a kuzinom sem. A király.
Dudley, te álnok kígyó!
Álnok és kígyó.
Az utódlás fontos.
Meghajolok Eduárd király kívánsága előtt.
Az ördög vigyen el, Dudley!
Csillapodj! A tajtékzó düh nem vezet semmi jóra.
Nem tudok.
Lélegezz, jó uram!
Reméljük, hogy Eduárd Mária hercegnőnek, a jogos örökösnek kedvez.
Ha Lady Jane-t nevezi meg,
nem vállalhatok felelősséget a következményekért.
Természetesen nem is vállalhatnál felelősséget a következményekért.
Felesleges lennél.
Most pedig, ha megbocsátasz, meg kell szerveznem egy esküvőt.
Lord Seymour!
Adja ide!
Seymour, én már döntöttem. Pihennem kell.
Felség, ennie kell!
Mária hercegnő szedres pitéje. Drága teremtés, ugye?
Figyel az egészségére...
Őrség, vigyék ezt a korcsot a kennelbe, és öljék meg!
-Nem! -Őfelsége gyenge szellemileg és testileg.
El kell pusztítani.
Örömmel intézem én magam.
Ne nyúlj a kutyámhoz!
Elmehetsz!
Most fordult elő először,
hogy senki sem tudta, hogy Jane hol van.
Egyedül volt, szabad volt.
Végre elmenekülhetett. Északra, hogy felfedezze...
Nem, azért hogy kézbe vegye a sorsát.
Egy pillanat, mi az ott?
Katonák! Keresik. Egyértelműen Eduárd király
és/vagy az átkozott édesanyja küldte őket, hogy megtalálják.
De egy klasszikussal élve: „Nem ma, sátán.”
Jane-nek el kell rejtőznie valahol.
Egy üres erdei kunyhóban
vagy egy szénabálában, valahol, ahol senki sem keresné.
-Gyerünk! -Nyertem!
-Csaltál, te féleszű! -Nem is, te kappan!
-Takarodj innét! -Én...
Egy szóra, ha szabad!
A karbirkózás ősi művészet.
A győztes legyen szerény, a vesztes pedig kegyes.
Hágj meg egy vadat, kurafi!
Kotródj innét!
Jól van, elkotródom.
És most kibelezünk.
Mégis mivel?
Ezeket keresitek?
Most, hogy rám figyeltek, kínozzalak titeket egy verssel?
-Ne! -De igen. Késő!
Egy kocsmában térek meg Szent Péterhez
-Ahol a bor közel lesz haldokló... -Szívemhez!
Köszönöm! Igyatok! Kérlek! Rajta!
Álljunk meg egy percre, és nyugtassuk meg a nézőket:
nem létezik szerelem első látásra.
De kéjvágy első látásra?
Igen. Az már egészen más.
Gyakran megfordul errefelé?
Jane volt az első a történelemben, aki ezzel a mondattal hozakodott elő.
És két másodperccel később, ő volt az első, aki meg is bánta.
Nahát!
Hoppá!
Ez a válasza?
Az asztal tetejéről idézi az Archipoétát,
-de egy bocsánatkérésre nem futja? -Mondtam hogy, „hoppá”.
Mellesleg rosszul ejtette a „vinát.”
Talán egy árokban tanult latinul?
Ki tanít latint egy árokban?
-Nem ez a lényeg. -Akkor mi?
Silány a latin tudása, és rémesen viselkedik.
Tán az asztalnál ülünk?
Ismét nem ez a lényeg.
Mondta már valaki, hogy elviselhetetlenül pedáns?
Az én családomban a pedantéria erény.
Nálam a kedvesség előrébb való, mint a szó.
A kedvesség a szelídeknek való.
Nem, a kedvesség a kedveseknek szól.
Nem ismerek modortalanabb férfit.
Fiatal még az este. Ismerkedjen!
Ez a szándékom.
-Jó éjt! -Várjon!
Ki maga?
És maga?
Elnézést!
Nem!
Ide nem jöhettek be.
Csak inni jöttünk.
Nem akarok bajt.
Szépen kérte.
Nem lesz baj, ígérem.
Azt mondtam, hogy nem. Menjetek el!
Miért küldi el őket?
Jó estét!
-Jöjjön! -Még mit nem?
Hogyan?
A nemjóját!
Azt mondtam, jó estét, jó emberek!
Tudomásunkra jutott,
hogy egy bizonyos fenevad lehet itt.
Archer a neve.
Rablás, gyújtogatás és lázadás miatt keresik.
Lázadás. Ez új.
Nos, igyekszem.
A söpredék üldözésében megszomjazik az ember.
Adjátok át nekem, vagy mindenkit vízbe lógatunk!
Mit gondolsz? Készen állsz?
Igen!
Hagyjátok békén őket, gazemberek!
Én vagyok Archer.
Akkor velem jössz!
Jól van, menjünk!
Félre!
Öljétek meg!
Ez egy kijárat.
Öljétek meg azt a medvét!
Ez hihetetlen! Sosem hittem, hogy létezik ilyesmi.
Még sosem látott medvét egy ivóban?
Vigyétek el őket!
Hé!
Újabb katonák jönnek!
Archer, itt vannak!
Tűnjünk el innen!
Susannah! Susannah?
Suzannah! Gyere!
Ez az utolsó esély. Jöjjön velem!
Nem.
-Te mit keresel itt? -És te?
Susannah! Gyerünk! Menjünk!
-Nagyon sajnálom. -Én is.
Ki vagy te? Bestia vagy leány?
-Leány. -Egy igaz leány nadrágban?
-Nem hiszem... -Menj!
Segíted a sátán ivadékát? Ez száműzetéssel jár.
Igazából az jól jönne.
Mi lenne, ha vízbe lógatnánk?
Vigyétek el!
Angolna.
Isteni!
Egyek egy falatot?
Felség!
-Egy ethián! -Nyugalom, figyeljen rám!
A dédnagymamája küldött.
Hazudsz! A dédnagymamám meghalt. Őrség!
Valóban? Akkor ki adta ezt nekem?
A Bietso kereszt.
Ezzel temették el.
Nem. Életben van.
Azért küldött ide, mert gyanította hogy nem szenved a kórtól.
És igaza volt.
Felségedet megmérgezik.
Érzem a szagát az ételben.
Tudom. Sok ez így egyszerre.
Valójában sok mindent megmagyaráz.
El kell mennünk hozzá. Most.
De ki mérgez meg engem?
Nem tudom. De ki kell juttatnunk innen.
Elnézést, de nincs valami, amit felvehetnék?
Nem vagyunk meztelenek, amikor átváltozunk,
de én azért jöttem így...
Ez egy hosszú történet. Majd máskor elmesélem.
Ott találsz inget.
Köszönöm.
Ebben a pillanatban Eduárd két dologra is rájött.
Egy: a kutyalány igazat mond.
És kettő: nem érdeklik a nők romantikus szemmel.
Azt képzelte, hogy a lányok ugyanolyanok a ruhájuk nélkül, mint a férfiak.
Emlékezzünk csak arra, hogy Eduárd mindenkitől elzártan élt!
Most pedig öltözzön fel, és repüljünk, mint lotyóról a bugyogó!
-Nem megyek veled sehova. -Micsoda? Miért nem?
Öt perce még egy kutya voltál.
Én vagyok a király, és valaki meg akar ölni.
Meg kell találnom, hogy megbüntessem.
-De... -Megmondtam.
A nagyi csalódott lesz.
Szabad!
Nem éhes, felség?
Nem. Vigye el!
Drága Petunia! Azt hiszem, megmentetted az életem.
Jó estét, felség!
Hogy van a kisöcsém?
Gyengébb, mint az őszi légy.
-És a végrendelete... -Kész.
Azonban...
„Azonban”?
Történt valami?
-Nem. -Beszélj!
Nincs mit mondanom.
Téged kell választania, édesem!
Az egész királyság azt akarja, hogy te legyél az utódja.
Királynő leszek,
és megtisztítom Angliát a sátáni fenevadaktól,
és nem érhet semmilyen kellemetlen meglepetés.
Ne! Nem hazudok!
Igen, vízbe lógatás.
Kínzással kényszerítették az ethiánokat arra, hogy változzanak át...
Különben meghalnak.
Jól van! Ki lesz a következő?
Legyen ő!
Micsoda?
Segített egynek elszökni. Lehet, hogy fenevad.
Nem, nem vagyok ethián!
Én nem... Ne merészeljen...
Ne! Kérem!
Nem változom át, megfulladok!
Ez fáj!
Ez a lényeg.
Elég legyen!
Ő Lady Jane Grey,
őfelsége Eduárd király kuzinja,
és megparancsolom, hogy eresszék el azonnal!
Halálra fogom korbácsoltatni azokat a férfiakat.
Frances itt állt a legközelebb ahhoz, hogy kimondja: „szeretlek”.
Ami az esküvőt illeti...
Kérlek...
Ne kényszeríts, hogy hozzámenjek!
Csak egyszer mondom el.
Ha holnap nem mész hozzá Guildford Dudley-hoz,
kénytelen leszek hozzáadni a húgodat, Katherine-t
Leicester hercegéhez. Meg a lábujjához.
Ezt nem teheted!
Majd meglátod!
Jane nem tudott kibújni a nemkívánatos esküvői kötelezettsége alól.
De a gondolatai mindig a kocsma körül kalandoztak,
az érdekes és mégis dühítő fiatalemberre gondolt.
A legnagyobb igazságtalanság az volt, hogy Jane nem tölthetett több időt
az érdekes és mégis dühítő fiatalemberrel.
Az egész élete igazságtalanságnak tűnt.
Házasság. Anyaság. Halál.
Gyorsan egymás után, ha a statisztikákból ki lehet indulni.
Halj meg, cica! Könyörögj az életedért!
Margaret, kifelé!
A szolgák nem szeretik, amikor mindent összekensz a művérrel.
Várj, gyere vissza! Margaret, gyere vissza!
Ne nyűgözd le őket!
Ahogy kérted.
Mi az?
Azt hiszem, jó lesz.
Igen! A kocsmák nagy barátja. A bajkereső.
Lord Dudley fia. És Lady Jane Grey vágyának tárgya.
Bemutatom Jane leendő férjét,
Lord Guildford Dudley-t.
Szeretett testvéreim, azért gyűltünk itt össze,
hogy tanúi legyünk Lady Jane Grey
és Lord Guildford Dudley egybekelésének
a házasság szent kötelékében.
Lord Guildford Dudley...
Tessék?
Én, Guildford, téged, Jane,
én...
Én...
Feleségül veszlek.
Kitartok melletted a mai naptól fogva,
örök hűséget fogadok neked.
És most Lady Jane Grey.
Én, Jane...
Van egy kis...
Valami.
Egy kicsi...
-Jane! -Ez a kór!
Nos, ez sok kérdést felvet.
EBBEN AZ ÉVADBAN
Jane vajon férjhez megy a hírhedt Guildford Dudley-hoz?
Vajon megöli Eduárd királyt őrült testvére, Mária?
Királynő leszek.
Vajon Susannah túléli a száműzetést?
Mindenre fény derül, mert a történetünk csak most kezdődik el.
Mondj el mindent!
És miután Jane férjhez megy, úgy érzi, szörnyű csapdába esett...
A hites urad vagyok!
...a legdühítőbb...
-Szükséged lesz egy tőrre. -Az nem tőr.
Ez a tőr.
...és legvonzóbb férfival, kit valaha látott...
...egy veszélyekkel teli...
Valaki az udvarban meg akar mérgezni.
...megosztott világban...
Az egész királyság veszélyben forog.
...és rájön, hogy talán mégsem tud mindent.
Ostobaság!
És amikor az élet már nem is lehetne bonyolultabb...
Úrnőm, őfelsége meghalt.
...Jane-t Anglia királynőjévé választják.
Semmi sem fontosabb a királyságnál.
-Bizony. -Bizony.
Bizony.
Jane-t gazemberek veszik körül,
árulók, talpnyalók, hitvány alakok, bolondok.
Gyilkosok.
-Ölesd csak meg magad! -Úgy lesz.
És a legrosszabb közülük az édesanyja.
Rám!
Nekem inkább a mamika tetszik.
Jöhet egy izgalmas mese az igaz szerelemről és egy nagy kalandról?
Az ország változást akar.
Meggyógyíthatnám Angliát.
Nekem úgy tűnik, mintha feladnád.
Sosem adtam fel semmit az életemben.
-Tényleg? Akkor bizonyítsd be! -Tényleg.
Hát persze!
Jane!
Ha most nem menekülsz el, meghalsz.
A francba vele!
Helyezzék magukat kényelembe!
Ez a Lady Jane.
Gyerünk! Vár a királyság!
A feliratot fordította: Usztics Anna
Kreatív supervisor Kwaysser Erika