VIDĚLI JSTE
Tvůj sňatek nás ochrání.
-Ticho! -Prosím?
Nechci se vdávat!
Každý má od narození svou roli, předem stanovený osud.
Kam odchází?
Dudleyové jsou mocichtiví a nechutně bohatí.
Odcházíme, a to hned.
Stát! Tady jsou!
Odpusť.
Edianka!
Jak je na tom bratříček?
Slabší než sicilská počestnost.
-A jeho nástupnictví... -Vyřízené.
Nebojím se smrti.
Trůn právoplatně náleží vaší starší sestře Marii.
-Co kdyby tu byl někdo další? -Lady Jana.
Lady Jana Greyová?
Jaká to šťastná náhoda, že Janiným nastávajícím je váš syn.
Neznám většího nezdvořáka.
Noc je mladá. Seznam se.
Dobrý večer!
-Pojď. -To určitě!
Co se svatby týče, nenuť mě si ho vzít, matko.
Já, Guildford, si beru tebe, Jano...
Má úbytě!
Pokud budete někdy předstírat smrtelnou nemoc, než abyste řekli „ano“,
nejprve se přesvědčte, že není přítomen dvorní lékař.
V opačném případě byste se totiž mohli ocitnout
na stole u sadisty se zálibou v nožích.
Do pytle.
Lady Jano, jedině chvilkové vyšetření nám umožní posoudit,
zda vás opravdu skolily úbytě
a skutečně jste, jak se zdá, na sklonku života.
Nebo zda existuje jednodušší vysvětlení.
Simuluje.
To je to jednodušší vysvětlení.
Tak se na vás podíváme, ano? Začnu tady...
Skvělé. Hezky otevřít.
Skvělé. Teď tady...
Co je ksakru tohle?
Ne vlastně. Už vím, v pořádku.
Mohla by to být slezina.
V poslední době přicházím resekci sleziny na chuť.
Zbytečný to orgán.
Proboha.
Dr. Buttsi, není vás potřeba u krále?
Zavřete vy ženské někdy pusu?
Takže, jestli vás postihly úbytě,
z krve se všechno ozřejmí.
Tahle krev mu ozřejmí kulový.
Je vyrobená ze sušených krovek brouků a krystalizovaného medu.
Jana je pokousala a vyslintala.
Na zdraví.
Páni, je sladká.
Výborně, žádné úbytě.
Cože?
Neříká se „cože“, ale „prosím“.
Vaše humory jsou v nerovnováze.
To vysvětluje vaši trudnomyslnost a agresi nehodnou dámy.
Jedno důkladné puštění žilou, a svatba může pokračovat.
Řeknu potom sluhovi, ať vám tu krev dá
do jitrnic na snídani. To bude mňamka.
Janiny možnosti jsou jasné.
Manželství, nebo mučení a potom manželství.
A nakonec jitrnice z vlastní krve.
Dost! Je mi líp.
Jste znamenitý léčitel.
Matko?
Doktor Butts mne vyléčil.
Já si to myslela.
Lady Jano, už je vám lépe?
Ano.
MÁ LADY JANA
Labutě si hledají partnery na celý život. Symbolika.
Janě je na zvracení.
Děkuji.
Tolik snažení. Žadonění, prosby, útěk...
-A při sebemenším náznaku mučení... -Pošuk.
...to vzdala.
Řekla jsi, že jsem pošuk?
Mluvím o sobě.
I když hádám, že ty budeš taky.
Jsi ještě víc okouzlující a vznešená, než si pamatuju.
Zato ty jsi rytíř kulatého stolu, chlouba všech kavalírů, radost pohledět.
Řekla jsi, že mi chceš pohledět na chloubu?
Jano, drahoušku, nestihla jsem ti k tvému šťastnému dni poblahopřát.
Potřebuju na vzduch.
Už žádné triky.
Vím, že tě to štve, ale věř mi.
Sňatkem pro sebe získáš moc.
Moc? Vždyť mu patřím.
Jsem jeho žena, jeho movitost, jeho...
Jeho problém, ne můj.
Lady Frances, lady Jano, vévoda z Norfolku posílá...
Ani se nezastavuj a dej to k ostatním darům. Děkuji.
Máš oproti Guildfordovi lepší postavení.
Jeho děda byl účetní.
Zato tvůj praděd vládl Anglii.
Pověz, matko, vydělala jsem ti, nebo jsi mě prodala lacino?
Zaplatila bych, abych tě měla z krku. Papej labuť.
Chytrému napověz...
Dobře poslouchej. Terč je v dohledu
a střed je na dostřel.
-Pořád ale musí tětivu... -Otče.
...natáhnout pevná ruka.
Pamatuj, brnk, brnk, brnk.
Co?
Stane, povězte mi něco o sobě.
Má snoubenka má mor.
To je smůla.
Můj manžel je mrtvý.
-Vskutku smůla. -To ano.
Probodáváš mě pohledem?
A zas.
Jsem oficiálně probodnut.
Jak jsi v kostele nafingovala tu krev?
Nebyla falešná.
Třeba se lékař zmýlil a mé plíce
jsou prolezlé úbytěmi skrz naskrz.
Když jsme teď manželé, chytíš je ode mě a zemřeme oba.
S trochou štěstí.
-Markéto. -Co?
Je ti deset. Jedině pivo.
Mám víno ráda. Kateřina zase obřad svatební noci.
To není pravda!
Jana na obřad svatební noci úplně zapomněla.
Vážení, vážení, věnujte mi pozornost.
Jeho královská Výsost král Eduard
se navrátil do paláce, aby dál vládl našemu báječnému království
a udržoval veritský lid v bezpečí.
Mnozí z přítomných
se obávali, že tento den nikdy nenastane.
Můj nezbedný syn, Greyovic neoblíbená dcera.
Moje drahá nebožka žena však říkávala:
„Ke každému zámku existuje klíč.“
A Guildford dnes dokázal ten klíč zasunout.
Pozvedněme tedy číši a připijme na čistokrevný veritský svazek
lady Jany Greyové
a mého syna lorda Guildforda Dudleyho.
Povstaňte, vy dva, no tak.
Připijme si na Janu a Guildforda.
Na Janu a Guildforda!
Usmívejte se, ano? Ústy i očima. Lidé vás zbožňují.
Ráda bych pronesla pár slov.
Stojím tu před vámi, drazí krajané a krajanky,
a žehnám vám nejen za sebe,
ale i za svého bratra krále Eduarda.
Nikoho si neváží více než Jany.
Já slyšel, že na nás na všechny k smrti kašle, Bětuško.
Ticho, šašku!
Mluvit o smrti Jeho Veličenstva je vlastizrada.
A to i v žertu.
Ať na to každý pamatuje, když bude o mém drahém bratru mluvit.
Kromě toho vás mohu ujistit, že král Eduard je naživu a v bezpečí.
Omyl.
Eduard je naživu, ale nikoli v bezpečí.
Přílišné rozrušení.
Já to čekal. V tomto se nikdy nemýlím.
Jaké máme zprávy o Janě?
Jana je v pořádku. Omdlela štěstím. Zastupuje vás Bětka.
Další edianská povstání na Severu.
Smečka, sire.
To ten jejich zlotřilý vůdce Střelec. Proč jste ho ještě nezabili?
Dělám, co mohu.
Chci být o samotě.
Spi, bratříčku.
Už jsou pryč.
Hlady šilhám.
Sýr! Ten miluju.
Dostala jsem nápad.
Toho traviče najdeme tak, že odhalíme zdroj toho jedu.
Psům smrdí jako hnijící maso a hovínka.
Až toho traviče najdu, nechám ho uvařit zaživa.
Úžasně barbarský nápad, samozřejmě otcův.
-Jistě. -Už vím.
Vystopujeme jed, a tak najdeme traviče.
Vždyť to teď říkám!
Zítra ráno nás čeká dobrodružství.
Pokud ti pomůžu, tak jakmile bude travič mrtvý...
Uvařený.
...uvařený, půjdeš se mnou za babičkou.
Slib mi to. Nemůžu se vrátit bez tebe.
Slibuju.
Zajímalo by mě, co asi dělá Jana. Snad se dobře baví.
Že by se bavila, to se říct nedá.
Jako každá panna přemítající o svém první setkání s hlavounem
byla Jana silně nervózní a zároveň žádostivá,
nebo jak by řekli mladí, totálně načatá.
Jana je totálně načatá z Guildforda.
Přestože ví, že je beznadějně nenapravitelný
a že jejich poprvé, obřad svatební noci,
se odehraje přede všemi v této místnosti.
Netancuješ?
Je to jen namazaný vrávorání.
Tak já ti něco prozradím.
Namazat se je někdy parádní psina.
-Máš něco mezi zubama. -Co? Ne...
Pusu!
To určitě!
Budou na to mít ještě spoustu času, vy víte kdy.
Zloděj!
Kde se to tam vzalo?
A ještě k tomu Edian.
A to není vše, mylady.
Nuže, těšilo mě, ale už musím běžet.
Ne! Znáš ženu jménem Zuzana? Je jako ty.
Edianka. Je to má nejlepší přítelkyně.
Představte si, že se všichni neznáme.
Co to, ksakru...
Přišel jsem se omluvit za svou nezdvořilost
a ty tu přitom rozkrádáš svatební dary.
Možná bych měla. Zaplatila bych nimi za svobodu.
Ponížil jsi mě. Náš svazek je očividně odsouzen k nezdaru.
Opravdu tě tedy míním opustit, jakmile to bude možné.
Proč?
Celý Londýn tě zná jako toho největšího zpustlíka.
-Díky. -Já bych se tím nechlubila.
Víš vůbec, co se o tobě říká?
Celé dny spíš a noci prohýříš
s lotry, hlupáky, lehkými děvami, opilci, chvástaly...
V tom hostinci sis mou společnost užívala ty.
A vůbec, aspoň mám přátele.
A přesto sis vzal mě, úplně cizího člověka.
Věděl jsem, co dělám.
Jak tajuplná odpověď.
Jsi svou záhadností fascinující.
Co motivovalo tebe?
Peníze. A záchrana sestry Kateřiny
před starým vévodou, který páchne jako zapomenutý nočník.
Já taky páchnu jako zapomenutý nočník?
K tobě jsem ještě nepřičichla. A ani to nemám v plánu.
Jana sice doufala, že ho na závěr pořádně uzemní,
ale nic lepšího ji nenapadlo.
Tady jste.
Mladí milenci.
Už jsem myslel, že jste podlehli pokušení
a hupli na to.
Tati, to ani náhodou.
Skvěle, protože obřad svatební noci brzy začne.
Tak jdeme. Honem.
A po něm musíte doopravdy šoustat.
Stvrdit dohodu.
Jinak by tenhle sňatek mohl skončit raz dva.
-Vážně, tati? -Tudy. Jen pojď.
Účast je hojná, že?
Božínku.
Jano, vím, že jsme o tom, jak to chodí mezi mužem a ženou, nemluvily,
ale jestli jsi po mně,
půjde ti to skvěle.
Prosím tě, neponižuj nás obě řečmi o manželském loži.
Tak, dolů s tím. Pamatuj, že musíš stvrdit dohodu.
Jedna věc je zábava, ale druhá věc je povinnost. Nezkaz to.
Jano, drahoušku. Rty k sobě, kolena od sebe.
Už to přeháníš.
To je ramínko.
-Léta pádí, zas jsme starší malinko... -Tati, prosím.
...vidím dívčí ramínko.
Řeknu vám, pánové, já jsem spíš na maminy.
Dám ti pár rad.
Co je tvrdé, tiskni pevně,
co je měkké, jemně.
Prý to fakt bolí.
Neposlouchej ji.
Proč neodcházejí?
Chtějí vidět naše nohy na důkaz dovršení manželství.
Odejdou, když se budeme o sebe třít.
Myslím nohama.
Ano!
A co teď?
Vydrž.
Tak, teď když jsme konečně sami, řeknu to jasně.
Nemyslím si, že potřebuju obhajovat sebe
ani svůj dosavadní způsob života.
Ten je neobhajitelný.
Nech mě domluvit.
Jano, mělas...
Stalo se ti někdy, že jsi musela něco udělat,
a když na to přišlo,
nebyla sis jistá, jestli to zvládneš?
Aspoň ne za střízliva.
To já nepotřebuju víno, abych měla kuráž nebo charakter.
Prokrista, není divu, že tě matka zaprodala.
Není divu, že ti musel otec ženu koupit.
Měl bych mu děkovat, že ze všech odporných nabubřelých děv
kysnu s tebou.
-Jak se opovažuješ se mnou tak mluvit? -Jsem tvůj manžel a pán.
Máš mě milovat, ctít a poslouchat.
Vedle!
Do rána ať mě nikdo neruší.
-Jano, to je... -Dobrou.
...šatník.
Haló? Pusť mě ven. Hajzle!
Doleva, doleva, doleva.
To je lepší.
Já ale ještě...
Aspoň se máš na co těšit.
Drahá, nemohla bys ještě naskočit?
Bude to rychle.
Stane, není na stropě vlhká skvrna?
Podívej se na něj. Jsme vážně smutní.
On to přežije.
Proč se tady o to tvůj otec líp nestará?
Táta rád peníze utrácí. Vydělávání mu už tolik nejde.
Dudley je švorc?
Jak švorc?
Děsíš mě.
A docela se mi to líbí.
Tahle tíživá situace
vás musí všechny ukrutně soužit.
Tak ze sebe to břemeno shoď
a všechno mi pověz.
Vážně se nechceš přidat?
Koupele nesnáším. Kolikrát ti to budu muset opakovat?
Tady je někdo rozmrzelý.
Trpělivost, princezno.
Trůn bude tvůj. Máš přednostní právo.
A až bude koruna tvá, můžeme se vzít.
Můžeme vyvraždit Ediany, jak by si tatínek přál.
Přesně jak říkám.
To jsi ale neřekl.
Ovšemže až budeš královnou,
budeš mě moct poctít zasnoubením.
Než ten šťastný den nastane,
doufám, že přijmeš na znamení mé neutuchající lásky dar.
Můj milovaný, nemám slov.
Víš však, že jej nemohu přijmout.
Dej mi raději svůj prsten.
Budu ho nosit na řetízku kolem krku
jako symbol lásky a věrnosti.
Ten s okem? Ale ten mi daroval král Jindřich.
Já vím. A než ti ho dal, tak ho políbil.
Jsi totiž výjimečný.
A teď mám tátovo požehnání.
Haló? Haló! Guildforde Dudley, pusť mě ven!
Koukej mě pustit.
Guildforde Dudley, hned mě odsud pusť!
Ty hajzle! Takhle mě tam...
Kde je?
Lady Jano, takhle odsud vyjít nesmíte. Jste prakticky nahá.
Vaše vlasy.
Je z vás vdaná paní.
Vlasy si můžete rozpustit, jen když jste sami
-a oddáváte se manželství. -Oddáváme...
Žena to potřebuje alespoň jednou denně. Já osobně to ráda dvakrát.
Jinak se vám nahromadí tekutiny a výpary a to způsobuje záchvaty.
Jedna vdova z Exeteru se neoddávala manželství tak dlouho,
až jí pukly oči.
A nakonec zemřela.
Lord Guildford vám poradí.
Kdepak lord Guildford je?
Má ustláno u stájí, aby mohl snadno do města.
No samozřejmě.
Ty!
Nechal jsi mě v tom pitomým šatníku celou noc, ničemo.
V tom pitomým šatníku ses zamkla sama, ty kozo.
Jano, musím teď být o samotě.
Teď jsme ale manželé,
tak si zvykej.
Jano, odejdi prosím.
Proč? Kam to...
Ty jsi kůň?
Proměň se nazpět.
Guildforde, uvidí tě.
Všude kolem jsou služební. Proměň se zpátky.
Já věděl, že vás najdu tady.
Nevyhnutelná ranní novomanželská konverzace.
Nemůže se proměnit. Až po setmění.
Tohle je Ruprt, Guildfordův podkoní.
-Mylady. -Cože?
Neříká se „cože“, ale „prosím“.
Guildford své edianské schopnosti prostě neovládá.
Jak to?
Edianové se umí proměňovat dle libosti.
To ví každý.
Můj chlapec ne. Neuměl to nikdy a nevíme proč.
Je jedním z těch, co jsou ve dne koněm, v noci člověkem.
Žádní tací nejsou.
Myslím, že jsi v šoku.
Dej tomu čas a uvidíš, že to není tak zlé.
Jen se na něj podívej.
Přece není členem notorické edianské Smečky.
U Guildforda je to spíš taková výstřednost.
Takže, ty, Ruprt a Guildford dnes vyrazíte na líbánky.
Na líbánky?
Proč bych jela na líbánky s koněm?
Aby ses vyhnula zvědavým pohledům a mohla se v klidu adaptovat
na skutečnosti svého manželství.
To ne, nemůžu zůstat jeho ženou.
Jano, Jano, Jano. Ze zkušenosti vím, že takovým chytrým hlavičkám,
jako jsi ty, co se toulají po světě,
trousí moudra v řečtině, a na co sáhnou, to zpackají,
často chybí nadhled.
Znáš trest za manželství mezi Verity a Ediany?
Když promluvím, jsme mrtví.
Ty, on, já, tvoje matka, sestry.
-Já nejspíš taky. -Ty rozhodně.
Ne. To je šílenství.
Král Eduard je můj bratranec. Sňatek zruší, ochrání mě.
Náš churavý veritský král, který rozšířil zákony segregace
a který v jednom kuse strojí popravy edianských lumpů?
Vážně na něj chceš vsadit život?
Tvou jedinou možností je tiše se podřídit
a odebrat se do daleka na líbánky.
Jano, copak sis vážně myslela, že si najdeš skutečného manžela?
Jako malého Eduarda uchvátily příběhy o tom, jak císař Nero
vycházel mezi Římany v přestrojení za prostého občana.
Teď to konečně zakusí na vlastní kůži.
Jaký je svět pro obyčejného člověka,
plebejce, chudáka, někoho, kdo nejspíš neumírá.
Někoho, kdo odhalí pravdu, safra.
Stařeno, jsem prostý farmář a hledám kořenářku. Pověz...
Kup si prase, nebo vodpal.
Vidělas?
Nemá ponětí, kdo jsem. Řekla mi „vodpal“.
Žádnou kořenářku tu nevidím.
Možná v sousední vesnici.
Počkej, tamhle.
To je jen květinářka.
Ne, není.
Zabav ji. Já se proměním a očenichám to tam.
Majoránka, řimbaba, šalvěj a kopretiny!
Dobrý na neduhy, špatný pro to, co vás skolí.
Dobré jitro, květinářko.
Pán si přeje?
Sháním uspávací lektvar.
Heřmánek, přichystám ho.
Mám na mysli definitivně uspávací.
Ne, to pardon. Koukejte zmizet.
Špinavá bestie!
Ty ale vypadáš. Edianská špíno!
Jsem jen polní myška.
Stráže, kam ji odvádíte? Stráže!
Kam ji vedou?
Co je vám po tom? Je to bestie. Vždyť to povídám.
-Ohledně toho lektvaru... -Tak hele, panáčku.
Jedy jsou zakázaný, jasný?
Nemám, neprodávám, ani žádnej neznám.
Tofana?
Je to jed.
Ty nestydatá zlodějko!
Ty podlá obchodnice s jedy.
Komu jsi to prodala?
Je z paláce?
Mluv, nebo tě podříznu!
Fajn! Možná jsem někomu tofanu prodala.
Ňákýmu blbovi v plášti.
Měl takovej děsivej prsten s okem nebo čím.
Jakým okem?
Padejte vodsud a dejte mi pokoj.
Co to znamená?
Něco jako „vodpal“.
Aha.
Tofana.
Musíš za babičkou.
Ne, musím promluvit s Janou.
Za manžela koně,
podělanýho koně.
A k tomu ještě prolhanýho.
Jana touží utéct víc než kdy dřív.
Když střelí své hodnotné dary, třeba se jí to podaří.
Mohla bys to odemknout?
Ne, to si povezete na líbánky. Těšte se.
Chtěla bych si některé dary vzít.
Je to rozkaz vašeho pána lorda novomanžela.
Není můj pán.
Zdravím, sestro.
Nazdar, nakopávači uličníků.
Zbožňují mě. Tak co manželství?
Halali! Hodně štěstí.
Tohle ti posílá Jeho Veličenstvo.
To je ale šunt.
Hrávali jsme si s ní jako malí.
Přesně, šunt.
Pozdravuj ode mě mamku.
NAŠE MÍSTO V POLEDNE. E
Vzkaz od Eduarda může znamenat jediné.
Janino simulované zhroucení v kostele
ho přivedlo k rozumu a její katastrofální manželství zruší.
Eduarde. Dýka a plášť, ty jsi hotový zvěd.
Vypadáš líp.
Jano...
Co víš o jedech?
Mám jednoho přítele, který má podezření,
že možná omylem pozřel tofanu.
Florentskou smrt?
Já věděl, že ji budeš znát.
V těchto věcech ses dycinky vyznala.
-Jak je to zlé? -Katastrofální.
Tofana je nejsmrtelnější látka vůbec.
Vysoká dávka člověka ihned zabije.
V malých dávkách se pomalu šíří do plic,
proniká do krve, až se dostane do srdce, a potom...
A potom?
Smrt.
Vím co!
Nějaký čas se zdržím a tvému nešťastnému příteli pomůžu.
Od manželských povinností ti nepomůžu.
Mluvíš jako Guildford.
Nemůže být tak hrozný.
Je tak hrozný. Dokonce je...
Co? Co s ním?
Býval jsi jediný, komu jsem se mohla svěřit.
Udělali bychom jeden pro druhého cokoli.
Jano, děje se toho tolik, o čem nevíš.
-Co se děje? -Tebe se to netýká.
Bože, proč se chováš jak pitomec?
Takhle s králem nemluv!
Pochop, že si můžeš říkat král, jak chceš,
jako otec nikdy nebudeš.
A ty nejsi nic než něčí žena.
Majetek Guildforda Dudleyho.
Velrybí koláč. Zavání divočinou.
Velryba, to je těžké jídlo.
To je.
Povstaňte před králem.
Svolal jsem vás, abych vám sdělil novinu, která vás, věřím, šokuje,
stejně jako šokovala mě.
Zjistil jsem, že mým neduhem nejsou úbytě.
Ve skutečnosti se jedná o otravu.
Kromě toho mám důvodné podezření,
že o můj život usiluje někdo z dvořanů.
Dokonce možná jeden z vás.
Požaduji, abyste se všichni zavázali najít viníka za každou cenu.
Vaše Veličenstvo, prosím, spolehněte se...
Vynasnažíme se zjistit, kdo nese odpovědnost.
Uděláme vše, nezastavíme se před ničím.
Před ničím. Nemějte ve své královské mysli
nejmenší pochyby. Nedomluvil jsem.
-Tu zrůdnost okamžitě vyřešíme. -Vynasnažíme se najít viníka...
Vynaložíme veškeré úsilí.
To je prostý fakt.
-Najdeme ho, Vaše Veličenstvo. -To stačí.
Jestliže traviče nenajdete,
budu vás všechny považovat za velezrádnou chamraď
a budete se vařit společně.
Takže, bez dalších okolků
vodpalte!
Stihomam.
Král ztrácí zdravý rozum.
To je v pozdním stádiu úbytí časté.
To by mohlo být ono. Vypadal opravdu hrozně, jako z vosku.
-Jak nelibé. -Velmi nelibé.
Nechte tu záležitost otravy na mně.
Není nic důležitějšího nežli monarchie.
-Vskutku. -Vskutku.
Vskutku.
Když se Angličané z duše nenávidí, četně jeden s druhým souhlasí.
Ví to. Král to ví.
Král to ví?
Ty hlupáku hloupá! Já ti to říkala.
Tiše, miláčku. Někdo tě uslyší.
Chceš snad říct „Vaše Výsosti“.
Ano, Vaše Výsosti, Vaše Veličenstvo. Třeba za pár dní...
Ne! Není čas.
Odteď bude po mém.
Uděláš přesně to, co ti řeknu.
Stane.
Tati! Chceš se picnout a mluvit o holkách?
Co? Sklapni a poslouchej.
Musíš se dostat do komnaty lorda kancléře.
Najdeš tam královu vůli ve věci nástupnictví,
odneseš ji mně a já ji uschovám.
Jako teď?
Žádné „jako teď“!
Domnívám se, že mocné síly osnují spiknutí proti králi.
Nepřežil jsem však celý život u dvora tím, že bych se pouštěl do marných bojů.
Na prvním místě je u mě monarchie.
Tu vůli musíme ochránit, rozumíš?
Ale tati...
Komu připadne koruna, ten bude ovládat celý svět.
Osud můj, tvůj i Guildfordův.
V sázce je celé království, tak vstávej a běž.
-Moje buchtička. -Dostaneš novou.
Na světě existují dvě skupiny lidí.
Ti, kteří se v nesnázích hroutí a volají maminku,
a ti, co ví, že by je maminka nepochcala, kdyby měli uhořet,
takže raději vyskočí zpátky na nohy a rvou se dál,
protože jinak nepřežijí.
Ruprte, musím s kropenkou.
Ruprte, zastav!
Díky.
Máme naspěch, mylady.
Kdybyste si chtěli zaskočit ke stromu, pohlídám koně, a manžela.
Raději ne, není to bezpečný.
Ale hloupost. Není tu živáčka. Jděte.
Díky, mylady. Petere, můžeme jít s pískem.
Dobrý den. Omlouvám se.
Můj podkoní náhle zemřel,
oř uprchl do noci a já mám ohromný hlad.
Bohužel vás musím okrást, abych přežil.
Tak koukej otevřít tu truhlu, holubičko.
Dělej! Mám klacek a nebojím se ho použít.
-No tak, otevři ji! -Ano, jistě.
Dělej, hned ji otevři!
Jsou v ní jen knihy.
Samý čtení, vůbec nic cennýho.
Tak to vypadá, že tu máš cenu jen ty.
Nesahej na mě!
Už nikdy! Nikdy víc!
-No jo! -Hajzle!
Jak se opovažuješ!
Edianská špíno! Lady Jano, jste v pořádku?
Ano.
Chvála bohu.
Rychle, lady Jano, jedeme, než nás přijde i s dalšími zamordovat.
„Quam ut remedium bestia.“
Zajímavé.
Musím za lady Frances.
To jste vy, říkala jsem, ať...
Vůle o nástupnictví krále Eduarda je pryč.
Co to povídáš?
Táta mě poslal do kancléřovy komnaty, zmizela.
Je pryč, ukradená.
Jsem hrozně napružený. Mohu dál?
Ne.
Táta bude šílet, až se to doví.
Nevěděl jsem, za kým jít.
Frances, co to znamená?
Znamená to, že jsme všichni nahraný.
Podvádíš?
Ano.
Dále.
Vaše královská Výsosti králi Eduarde, obránce říše...
Nechte si to.
S radostí i zármutkem vám oznamuji,
že jsem se s jistotou dopídil totožnosti vašeho traviče.
Lord Dudley!
Co?
Váš plán byl jasný.
-Zradil jste království... -Lže!
-i vašeho... -Veličenstvo, jsem váš nejvěrnější...
Co u všech svatých děláte?
O co vám jde? Dejte ty...
Tofana. Krabička s jedem.
To není moje.
Pokusil jste se otrávit mého bratříčka. Zrádný červe!
Zadržte!
Chopte se lorda Dudleyho.
Zavřete ho do londýnského Toweru!
Ne, ne, sire. Mýlíte se, jsem nevinný!
Děláte velkou chybu!
Dejte ty špinavý pracky pryč!
Ne! Ne!
Ať ten pes sklapne, nebo ho umlčím sama.
Tumáš, bratře. Vezmi si můj pohodlný plášť, potřebuješ klid.
Vezmeme tě do severní věže.
Prsten s okem.
Komu jsi tu tofanu prodala?
Měl takovej děsivej prsten s okem nebo čím.
Pašovat na líbánky ezoterické knihy
je od věhlasného darebáka vskutku podivný krok.
Ač Janě plány na útěk z manželství opět zhatili,
najednou se v ní probudil zájem.
Jsi po cestě unavený?
Ne, my koně jsme neúnavní.
Tomu se mám smát?
Musíš uznat, že jsem se tě snažil varovat.
Já si to pamatuji jinak. Poslyš, musíme si promluvit.
Tvůj otec mi řekl, že neumíš proměny ovládat. Jak to?
Edianové se umí proměňovat, jak chtějí.
Co s tebou je?
To nevím.
Proč jsi naše svatební dary vyměnil za knihy?
Raději dones víno.
„Das Biest beenden.“
Všechny jsou o léčbě edianství.
Ano, je to tak trochu můj koníček.
Jak jistě chápeš.
V latině, italštině, řečtině...
Je tahle v aramejštině? Umíš aramejsky?
Ne.
Otec říká, že jsi moc chytrá, že jsi polyglotka.
Correctamundo. To je italsky.
Taky se vyznáš v léčitelství
a děláš si svoje mastičky a tak.
Nepovyšuj se, ale ano.
Doufám,
že mě pomocí vědomostí z těchto knih vyléčíš.
Vzal sis mě pro můj mozek?
O léčbě edianství jsem slyšela,
ale měla jsem to za báchorky.
Jan z Damašku tvrdí, že by to bylo
jako léčit moře, protože je mořem.
Taky ho ale upálili za rouhačství.
Ve starověku v léčbu věřili.
Petronius psal o versipellis,
ale jeho dílo se časem ztratilo.
Souhlasíš teda?
Ale Guildforde, to je...
Co?
Doteď jsi mi jménem neřekla.
Co když to nezvládnu? Co pak?
Žádám tě jen o to, abys to zkusila.
Prosím, Jano. Nechci takhle žít.
Ani já ne.
Po tomto sňatku jsem netoužila.
A po čem teda toužíš?
Po nezávislosti.
Chceš rozvod?
Jak moderní.
Dobrá.
Najdi pro mě lék, a s manželstvím bude konec.
Jano.
Prosím tě.
Potřebuji ho.
Už nikdy mi nebudeš rozkazovat.
Nikdy.
Slib to.
Slibuju.
Jano, ještě něco.
Ano?
Je mi jasné, že nechceš být mou ženou,
takže s manželskými povinnostmi si nedělej starosti.
Dobře, jsem ráda, že můžeme být přátelé.
Ano, přátelé.
Tvůj pokoj.
Hledat začnu zítra.
Děkuji.
Guildforde.
Ano?
-Spi sladce. -Ty též. Dobrou noc.
-Dobrou. -Dobrou.
Petúnie?
Stráže?
Služební, kdokoli?
Je to můj bratr, zabiju ho já.
Ano, ano, drahá.
Princezna Marie a Seymour se ho chystali zabít.
Edoušku.
Edíku!
Edoušku, to jsem já.
Musím s tebou mluvit, Edíku!
Kde je?
Musí tu být!
Vaše Veličenstvo? Vaše Výsosti?
Je pryč.
Dveře byly na západku.
Tucet stráží. Nevede odsud jiná cesta než...
Musel při útěku vypadnout ven.
Eduard je mrtvý.
Eduard je mrtvý!
Překlad titulků: Martin Zeidler
Kreativní dohled Kateřina Hámová