‫בפרק הקודם‬
‫הנישואין מגינים עלינו.‬
‫- שתוק! - אני מצטער?‬
‫אני לא רוצה להינשא!‬
‫כולנו נולדנו לתפקידים מסוימים. גורלנו נקבע.‬
‫לאן היא הולכת?‬
‫משפחת דאדלי תעשה הכול עבור כוח, והם מאוד, מאוד, מאוד עשירים.‬
‫אנחנו עוזבות. עכשיו.‬
‫עצרו! הן כאן!‬
‫סלחי לי.‬
‫איתיאנית.‬
‫מה שלום אחי הקטן?‬
‫חלש יותר מיושרה של סיציליאני.‬
‫- וצוואתו לירושה... - בוצעה.‬
‫אני לא חושש מהמוות.‬
‫אחותך המבוגרת ביותר, מרי, היא יורשת העצר החוקית.‬
‫- אולי ישנה מישהי אחרת. - ליידי ג'יין.‬
‫ליידי ג'יין גריי?‬
‫איזה צירוף מקרים משמח. בעלה לעתיד של ג'יין הוא בנך.‬
‫אתה האדם החצוף ביותר שהכרתי.‬
‫ובכן, הלילה עוד צעיר. תתמזגי.‬
‫ערב טוב!‬
‫- בואי איתי. - בחלומות!‬
‫אימא, בנוגע לחתונה. בבקשה אל תאלצי אותי להינשא לו.‬
‫אני, גילפורד, לוקח אותך, ג'יין...‬
‫זו המחלה!‬
‫אם תמצאו עצמכם מזייפים מחלה קטלנית כדי להימנע מנישואין,‬
‫ראשית, תבדקו שרופא המלוכה לא נמצא בין האורחים.‬
‫כי אם לא תעשו זאת, אולי תמצאו את עצמכם קשורים‬
‫לשולחן של סדיסט עם משיכה לעבודת סכינים.‬
‫זין.‬
‫בדיקה זריזה, ליידי ג'יין, היא הדרך היחידה לאמוד‬
‫אם את אכן סובלת מהמחלה‬
‫ואכן קרובה למיתה, כפי שההתמוטטות האחרונה שלך מרמזת.‬
‫או אם יש סיבה אחרת, פשוטה יותר.‬
‫היא מזייפת.‬
‫הסיבה הפשוטה יותר היא שהיא מזייפת.‬
‫עכשיו, בואי נעיף מבט, בסדר? נבדוק כאן, ו...‬
‫נהדר, ולפתוח, לפתוח...‬
‫נהדר. וכאן למעלה...‬
‫מה זה, לכל הרוחות?‬
‫לא, לא, אני יודע מה זה. כן, בסדר.‬
‫ייתכן שזה קשור לטחול.‬
‫כן. אני בעד הסרת הטחול בימים אלה.‬
‫איבר חסר תועלת.‬
‫אלים אדירים.‬
‫ד"ר באטס, אתה לא אמור להיות עם המלך?‬
‫אתן, הנשים, לא מפסיקות לדבר לעולם?‬
‫עכשיו, אם את אכן חולה במחלה,‬
‫הדם יגיד לנו הכול.‬
‫הדם לא יגיד לו כלום.‬
‫הדם עשוי משריונים מיובשים של חיפושיות וגבישי דבש‬
‫שג'יין לעסה ופלטה החוצה.‬
‫לחיים.‬
‫זה מתוק.‬
‫מושלם. אין מחלה.‬
‫מה?‬
‫אל תגידי "מה". תגידי "סליחה".‬
‫הנוזל הגופני שלך לא מאוזן,‬
‫לפיכך המלנכוליה העודפת והתוקפנות שאינה הולמת גברת.‬
‫הקזת דם יסודית, והחתונה תוכל להימשך.‬
‫ואדאג שהעוזר שלי יכניס את הדם‬
‫לתוך נקניקייה לארוחת הבוקר שלך. טעים ביותר.‬
‫האפשרויות של ג'יין ברורות.‬
‫נישואין... או עינויים, שאחריהם נישואין.‬
‫שאחריהם נקניקייה שעשויה מהדם שלה.‬
‫עצור! החלמתי.‬
‫אתה מרפא מיומן.‬
‫אימא?‬
‫ד"ר באטס ריפא אותי.‬
‫חשבתי שיעשה זאת.‬
‫ליידי ג'יין. האם את מרגישה טוב יותר?‬
‫כן.‬
‫ליידי ג'יין שלי‬
‫ברבורים הם בני זוג לכל החיים. זה סמלי.‬
‫ג'יין רוצה להקיא.‬
‫תודה.‬
‫כל המאמץ הזה. תחנונים, הפצרות, בריחות.‬
‫- ואז, הרמז הקל ביותר לעינוי... - שמוק.‬
‫והיא נכנעת.‬
‫האם קראת לי הרגע "שמוק"?‬
‫קראתי לעצמי "שמוקית".‬
‫אבל אני דווקא משערת שאתה גם כזה.‬
‫את מקסימה אף יותר והרבה יותר נשית ממה שזכרתי.‬
‫ואתה האביר גלהאד שנולד מחדש. אתה צלם האבירות הגברית.‬
‫האם אמרת שאת מדמיינת את צלם הגבריות שלי?‬
‫ג'יין, יקירתי, לא בירכתי אותך ביום מאושר זה.‬
‫אני זקוקה למעט אוויר.‬
‫בלי משחקים נוספים.‬
‫אני יודעת שאת שונאת זאת, אבל תאמיני לי,‬
‫את תגלי שהנישואין האלה מעצימים.‬
‫מעצימים? אני עכשיו בבעלותו.‬
‫אני אשתו. הנכס שלו. ה...‬
‫בעיה שלו, וכבר לא הבעיה שלי.‬
‫ליידי פרנסס. ליידי ג'יין. דוכס נורפוק שולח את...‬
‫זוז, זוז והשאר את זה בחדר המתנות. תודה.‬
‫ג'יין, את בדרגה גבוהה יותר מגילפורד.‬
‫סבו היה רואה חשבון,‬
‫ואילו סבא רבא שלך היה מלך אנגליה.‬
‫אמרי לי, אימא, האם השגתי מחיר טוב או שהייתי במחיר מציאה?‬
‫הייתי משלמת להם שייקחו אותך. תאכלי את הברבור שלך.‬
‫מילות חוכמה.‬
‫עכשיו, הקשב. המטרה באופק.‬
‫הדרך למרכזה פנויה.‬
‫- אך עדיין דרושה יד יציבה... - אבא.‬
‫...בעת משיכת הקשת.‬
‫אז תזכור, תבדוק שהוא מתוח.‬
‫מה?‬
‫אז, סטן, ספר לי על עצמך.‬
‫ארוסתי לקתה במחלת הדבר.‬
‫ביש מזל.‬
‫בעלי מת.‬
‫- ביש מזל בהחלט. - אני יודעת.‬
‫זה היה מבט ביקורתי?‬
‫ועוד אחד.‬
‫תחשיבי אותי מבוקר.‬
‫איך בכל זאת זייפת את הדם בכנסייה?‬
‫הדם לא היה מזויף.‬
‫אולי הרופא טעה ואכן לקיתי במחלה‬
‫שפשוט מתפשטת בריאות שלי.‬
‫ועכשיו כשאנחנו נשואים, אתה תידבק ושנינו נמות.‬
‫מחזיק אצבעות.‬
‫- מרגרט? - מה?‬
‫את בת עשר. בירה בלבד.‬
‫אני אוהבת יין וקתרין אוהבת את טקסי קיום היחסים.‬
‫שתקי. אני לא.‬
‫ג'יין שכחה מטקס קיום היחסים.‬
‫אנשים, אנשים. עיניים אליי, עיניים אליי.‬
‫ובכן, הוד מעלתו, המלך אדוארד,‬
‫חזר לארמון כדי לשלוט בממלכתנו הגדולה,‬
‫וכדי לשמור על אנשי הווריטי בטוחים.‬
‫עכשיו, ישנם כאן רבים היום‬
‫אשר חששו שיום זה לעולם לא יגיע.‬
‫כלומר, בני הפרחח, בתם הלא אהודה של משפחת גריי.‬
‫אך כפי שאשתי המנוחה היקרה נהגה לומר,‬
‫ישנו מפתח לכל מנעול.‬
‫וגילפורד הצליח להחדיר את המפתח היום.‬
‫אז בואו נרים כוסית לאיחוד הווריטי הטהור‬
‫של ליידי ג'יין גריי‬
‫ובני, לורד גילפורד דאדלי.‬
‫קומו, שניכם, קדימה.‬
‫הרימו כוסית. לחיי ג'יין וגילפורד.‬
‫ג'יין וגילפורד!‬
‫תחייכו, כן? שיניים ועיניים. אנשים אוהבים אתכם.‬
‫ארצה לומר מספר מילים.‬
‫אני עומדת בפני בני ובנות ארצי,‬
‫מציעה לא רק את ברכותיי‬
‫אלא גם את ברכות אחי, המלך אדוארד.‬
‫אין נפש אדם אותה הוא מעריך יותר מאשר את זו של ג'יין.‬
‫שמעתי שהוא משתעל בגבורה כל הדרך אל קברו, בסי.‬
‫דממה, שוטה.‬
‫דיבור על מותו של הוד מלכותו הוא בגידה.‬
‫גם אם בצחוק.‬
‫אני מפצירה בכולכם לזכור זאת כשאתם מדברים על אחי האהוב.‬
‫כמו כן, אני יכולה להבטיח לכם, המלך אדוארד הטוב חי ומוגן.‬
‫לא נכון.‬
‫אדוארד חי, אבל לא מוגן.‬
‫התרגשות רבה מדי.‬
‫ידעתי שכך יהיה. אני צודק תמיד.‬
‫אילו חדשות יש בנוגע לג'יין?‬
‫ג'יין בסדר גמור. התעלפה משמחה. בס נמצאת שם בשמך.‬
‫התקוממויות נוספות של איתיאנים בצפון.‬
‫הלהקה, אדון.‬
‫המנהיג החייתי שלהם, ארצ'ר. מדוע לא הרגת אותו עדיין?‬
‫אני מנסה כמיטב יכולתי.‬
‫אני רוצה להיות לבד.‬
‫תישן, אחי.‬
‫הם הלכו.‬
‫אני גווע ברעב.‬
‫גבינה. אני אוהב גבינה.‬
‫עלה לי רעיון.‬
‫נוכל למצוא את המרעיל על ידי מציאת מקור הרעל.‬
‫לכלבים זה מריח כמו בשר נרקב וקקי.‬
‫כשאמצא את המרעיל שלי, אוכל לצוות שיבשלו אותו למוות.‬
‫ברברי להפליא. רעיון של אבא, כמובן.‬
‫- כמובן. - הנה רעיון.‬
‫נמצא את מקור הרעל, נמצא את המרעיל.‬
‫לא אמרתי זאת הרגע?‬
‫מחר בבוקר אנחנו נצא להרפתקה.‬
‫אם אעשה זאת, אם אעזור לך, ברגע שהמרעיל שלך ימות...‬
‫יבושל.‬
‫יבושל. אז תבוא איתי לסבתא.‬
‫תבטיח לי. לא אוכל לחזור לשם בלעדיך.‬
‫אני מבטיח.‬
‫אני תוהה מה ג'יין עושה. אני מקווה שהיא נהנית.‬
‫ג'יין לא נהנית.‬
‫כמו כל בתולה שמהרהרת על המפגש הראשון שלה עם ה-ז' הגדול,‬
‫ג'יין חשה תערובת מרגשת של עצבים ותאווה,‬
‫או כמו שהילדים קוראים לזה, חרמנות סוערת.‬
‫ג'יין סובלת מחרמנות סוערת כלפי גילפורד.‬
‫למרות שהיא יודעת שהוא חסר תקנה לחלוטין‬
‫ושהפעם הראשונה שלהם, טקס קיום היחסים,‬
‫תהיה מול כולם בחדר זה.‬
‫לא רוקדת?‬
‫אלו סתם מעידות ושיכורים מהתחת.‬
‫ובכן, הרשי לי לספר לך סוד.‬
‫לפעמים, להיות שיכורים מהתחת יכול להיות כיף טוב באופן יוצא מן הכלל.‬
‫- יש לך משהו בשיניים. - מה? לא.‬
‫נשיקה!‬
‫נשיקה! נשיקה! נשיקה!‬
‫היית רוצה.‬
‫טוב, יש מספיק זמן לזה. כולנו יודעים מה הולך לקרות.‬
‫גנב.‬
‫איך זה הגיע לשם?‬
‫וגנב איתיאני, אני מוכנה להתערב.‬
‫יש לי מעלות רבות, גברתי.‬
‫זה היה תענוג, אך אני חייב ללכת...‬
‫לא. אתה מכיר אישה בשם סוזנה? היא כמוך.‬
‫איתיאנית. היא החברה הטובה ביותר שלי.‬
‫למעשה, לא כולנו מכירים זה את זה.‬
‫מה לכל השדיים?‬
‫הגעתי לכאן כדי להתנצל על גסות הרוח,‬
‫אבל אני רואה שאת סוחבת את המתנות שלנו.‬
‫אולי אני צריכה לעשות זאת. הן יממנו את החופש שלי.‬
‫אתה השפלת אותי. ללא ספק, זהו הסדר שנידון לכישלון.‬
‫אז כן, אני מתכוונת לעזוב אותך. בהקדם האפשרי.‬
‫למה?‬
‫אתה אחד המופקרים הידועים ביותר לשמצה בלונדון.‬
‫- תודה. - זה לא דבר טוב.‬
‫אתה יודע מה אנשים אומרים עליך?‬
‫שאתה ישן כל היום, מתהולל כל הלילה,‬
‫מבלה את זמנך עם נבלים, שוטים, פרוצות, שיכורים, רברבנים...‬
‫בהחלט נראה שחברתי במסבאה נעמה לך.‬
‫וחוץ מזה, לי לפחות יש חברים.‬
‫ועם זאת, עדיין התחתנת איתי, זרה מוחלטת.‬
‫היו לי הסיבות שלי.‬
‫מסתורי ביותר. בחיי.‬
‫איזו חידה מרתקת אתה.‬
‫מה היו הסיבות שלך?‬
‫כסף. ולהציל את אחותי קתרין‬
‫מדוכס עתיק שמריח כמו סיר לילה שנשכח.‬
‫אני מריח כמו סיר לילה שנשכח?‬
‫לא הרחתי אותך. ואין לי כוונה כזו.‬
‫זו לא הייתה הקטילה המרשימה שג'יין קיוותה לה,‬
‫אבל זה כל מה שהיה לה להגיד.‬
‫הנה אתם.‬
‫האוהבים הצעירים.‬
‫התחלנו לתהות אם נכנעתם לפיתוי‬
‫וקפצתם למיטה הידועה.‬
‫אבא, בהחלט לא.‬
‫טוב מאוד, כי טקס קיום היחסים עומד להתחיל.‬
‫קדימה, בואי נלך. קדימה.‬
‫שלאחריו אתם חייבים למעשה להשתגל.‬
‫לסגור את העסקה.‬
‫אחרת הנישואין הללו יסתיימו ברגע.‬
‫- אבא, באמת? - מכאן. קדימה.‬
‫יש כמות מרשימה של קהל, נכון?‬
‫אלוהים אדירים.‬
‫ג'יין, אני יודעת שלא דיברנו על מה שקורה בין גבר לאישה,‬
‫אבל אם את כמוני,‬
‫זה יבוא לך בטבעיות.‬
‫בבקשה. אל תשפילי את שתינו עם נאום על מיטת הכלולות.‬
‫בסדר, תוריד בגדים. קדימה. זכור, יש עסקה שצריך לסגור.‬
‫הנאה היא הנאה, עבודה היא עבודה. תסיים את העבודה.‬
‫עכשיו, ג'יין, יקירתי, פה סגור, רגליים פתוחות.‬
‫את הורגת אותי.‬
‫זו כתף.‬
‫- הזמן חולף, כולנו מתבגרים. - בבקשה, אבא.‬
‫אני רואה כתף של בתולה.‬
‫אגיד לך מה, חבוב. אני מעדיף את האימא המפונפנת.‬
‫יש לי כמה עצות.‬
‫תחזיקי כל דבר נוקשה, בחוזקה,‬
‫וכל דבר רך, ברכות.‬
‫ככל הנראה, זה באמת כואב.‬
‫אל תקשיבי לה.‬
‫למה הם לא הולכים?‬
‫הם צריכים לראות את הרגליים שלנו כדי להוכיח מימוש.‬
‫הם יעזבו אם נתחכך זה בזו.‬
‫הכוונה לרגליים שלנו.‬
‫כן!‬
‫מה עכשיו?‬
‫פשוט תמתיני.‬
‫ג'יין, עכשיו כשאנחנו לבד סוף סוף, הרשי לי להיות ברור.‬
‫אני חושב שאין צורך שאגן על עצמי,‬
‫או על הדרך שבחרתי לחיות את חיי עד עכשיו.‬
‫כי לא ניתן להצדיק זאת.‬
‫הרשי לי לדבר.‬
‫ג'יין, האם את...‬
‫האם היית במצב שבו היית צריכה לעשות דבר מסוים?‬
‫ואז, כשהגעת לרגע הזה,‬
‫לא ידעת אם תוכלי לעשות זאת?‬
‫לא בלי משקה, לכל הפחות.‬
‫למעשה, אני לא זקוקה ליין לקבלת אומץ. או אישיות.‬
‫נו, באמת. לא פלא שאימך מכרה אותך לכל המרבה במחיר.‬
‫לא פלא שאביך נאלץ לקנות לך אישה.‬
‫אני צריך להודות לו, כי מכל הבחורות החכמולוגיות בעולם,‬
‫נתקעתי איתך.‬
‫- איך אתה מעז לדבר אליי בצורה הזו? - כי אני בעלך ואדונך.‬
‫שאותו עלייך לאהוב, לכבד ולציית לו.‬
‫פספסת.‬
‫אבקש להיות לבד עד מחר.‬
‫- ג'יין זה... - לילה טוב.‬
‫חדר ההלבשה.‬
‫הלו! תוציא אותי. מנוול!‬
‫לכיוון שמאל. לכיוון שמאל, שמאל, שמאל...‬
‫זה טוב יותר.‬
‫למעשה, אני לא...‬
‫טוב, משהו לצפות לו.‬
‫תראי, יקירתי. אכפת לך שנקפוץ בחזרה למעלה?‬
‫אהיה מהיר ביותר.‬
‫סטן, האם זו רטיבות בתקרה?‬
‫תראי אותו. אנחנו פשוט עצובים כל כך.‬
‫הוא יתגבר על זה.‬
‫למה אביך לא מטפל במקום הזה בצורה טובה יותר?‬
‫אבא אוהב לבזבז כסף. הוא פשוט לא טוב בלהרוויח אותו.‬
‫דאדלי מרושש?‬
‫כמה מרושש?‬
‫את מפחידה אותי.‬
‫ואני די אוהב את זה.‬
‫זה בטח מעצבן מאוד,‬
‫מצב הכסף, לכולכם.‬
‫עכשיו, תוריד מעצמך את המועקה‬
‫ותספר לי הכול.‬
‫לא אוכל לפתות אותך להצטרף אליי?‬
‫אני שונאת להתרחץ. כמה פעמים אני צריכה לומר לך?‬
‫אני מבין שאת חסרת מנוחה.‬
‫סבלנות, נסיכה.‬
‫כס המלוכה יהיה שלך. זוהי זכותך מלידה.‬
‫וכשהכתר יהיה שלך, נוכל להינשא.‬
‫נוכל לרצוח את כל האיתיאנים, ממש כמו שאבא רצה.‬
‫זה בדיוק מה שאמרתי.‬
‫זה לא מה שאמרת.‬
‫כמובן, ברגע שתהיי מלכה,‬
‫תעניקי לי מכבודך את האירוסין.‬
‫אבל עד שהיום המאושר יגיע,‬
‫אני מקווה שתקבלי סמל זה לאהבתי וחיבתי התמידיים.‬
‫אהובי. ריגשת.‬
‫אך אתה יודע שלא אוכל לקבל זאת.‬
‫תן לי את הטבעת שלך במקום‬
‫ואענוד אותה על שרשרת סביב צווארי‬
‫כסמל לאהבה ונאמנות.‬
‫טבעת העין שלי? אבל היא מתנה מהמלך הנרי.‬
‫אני יודעת. וכשהוא העניק אותה לך, הוא נישק אותה.‬
‫כי אתה מיוחד.‬
‫וכעת יש לי ברכתו של אבא.‬
‫הלו? הלו! גילפורד דאדלי, תוציא אותי.‬
‫תוציא אותי מכאן.‬
‫תוציא אותי מכאן, גילפורד דאדלי. ברגע זה.‬
‫מנוול שכמותך. משאיר אותי...‬
‫היכן הוא?‬
‫ליידי ג'יין, את לא יכולה לצאת ככה. את כמעט עירומה.‬
‫השיער שלך.‬
‫את רעיה עכשיו.‬
‫את מפזרת את שיערך רק כשאת לבד עימו‬
‫- במהלך יחסי אישות. - אישות...‬
‫אישה צריכה את זה לפחות פעם ביום. אני אוהבת את זה פעמיים.‬
‫אם לא תקבלי את זה, כל הנוזלים והאדים מצטברים וגורמים להתקפים.‬
‫הכרתי אלמנה מאקסטר שהחמיצה יחסי אישות פעמים כה רבות‬
‫שהעיניים שלה התפוצצו.‬
‫ואז היא מתה.‬
‫גילפורד יראה לך מה לעשות.‬
‫היכן לורד גילפורד?‬
‫יש לו מיטה ליד האורוות. הוא אוהב את הגישה הקלה לעיר.‬
‫אני בטוחה שהוא אוהב.‬
‫אתה!‬
‫השארת אותי תקועה בחדר ההלבשה העלוב ההוא כל הלילה, חתיכת נבל.‬
‫נעלת את עצמך בתוך חדר ההלבשה העלוב, טיפשונת.‬
‫ג'יין, אני באמת צריך להיות לבד.‬
‫טוב, אנחנו נשואים עכשיו.‬
‫לא להיות לבד זה חלק מהעסקה.‬
‫ג'יין, פשוט תעזבי, בבקשה.‬
‫למה? לאן אתה...‬
‫אתה סוס?‬
‫תשתנה בחזרה.‬
‫גילפורד, יש משרתים בכל מקום,‬
‫מישהו יראה אותך. פשוט תשתנה בחזרה.‬
‫חשבתי שאמצא אותך כאן.‬
‫שיחת בוקר החתונה הבלתי נמנעת.‬
‫הוא לא יכול להשתנות. לא עד השקיעה.‬
‫הכירי את רופרט. הסייס של גילפורד.‬
‫- גברתי. - מה?‬
‫אל תגידי "מה", תגידי "סליחה".‬
‫גילפורד לא יכול לשלוט בכוחות האיתיאנים שלו.‬
‫מדוע?‬
‫איתיאנים יכולים להשתנות בכל עת שירצו.‬
‫כולם יודעים זאת.‬
‫לא הילד שלי. מעולם לא הצליח. אנחנו לא יודעים למה.‬
‫זה עניין של סוס בשעות היום, אדם בשעות הלילה.‬
‫אין עניין כזה.‬
‫אני חושב שאת בהלם.‬
‫תני לעצמך קצת זמן ותביני שזה לא דבר נורא כל כך.‬
‫כלומר, תראי אותו.‬
‫זה לא שהוא אחד מאותם איתיאנים של הלהקה ששומעים עליהם כל כך הרבה.‬
‫כלומר, עם גילפורד, זו מוזרות שכזאת.‬
‫אז את, רופרט וגילפורד תצאו לירח הדבש שלכם היום.‬
‫ירח דבש?‬
‫למה שאלך לירח דבש עם סוס?‬
‫כדי להתחמק מעיניים חטטניות ושיהיה קצת זמן להסתגל‬
‫ולהתמקד במציאות הנישואין שלכם.‬
‫לא, לא, אני לא יכולה להישאר נשואה לו.‬
‫ג'יין, ג'יין, ג'יין, לעיתים קרובות אני מוצא שאנשים חכמים מאוד,‬
‫כמוך, מסתובבים להם משועשעים‬
‫ופולטים שטויות ועל פי רוב מחרבנים את המצב.‬
‫אבל לרוב הם עיוורים לאמיתות גדולות יותר.‬
‫את יודעת מהו העונש על נישואי תערובת בין איתיאנים לווריטנים?‬
‫אם אספר למישהו, כולנו נמות.‬
‫את, הוא, אני, אימך, אחיותייך.‬
‫- אני כנראה. - בוודאות אתה.‬
‫לא. זה טירוף.‬
‫הדודן שלי, המלך אדוארד, יבטל את הנישואין ויגן עליי.‬
‫המלך הווריטני החולה, שהרחיב את חוקי החלוקה?‬
‫שתולה באופן קבוע נבלים איתיאנים?‬
‫האם היית רוצה להמר על כך בחייך?‬
‫הדרך הברורה היחידה לצאת מכך היא ציות שקט.‬
‫וירח דבש הרחק מכאן.‬
‫ג'יין, באמת חשבת שגבר אמיתי יינשא לך?‬
‫כילד, אדוארד התרגש מסיפורי המעשיות על הקיסר נירון,‬
‫שהתחפש והתהלך ברומא כפשוט העם.‬
‫עכשיו, אדוארד סוף סוף עומד לחוות זאת בעצמו.‬
‫העולם כאדם מן המניין.‬
‫פשוט עם, אביון. מישהו שככל הנראה אינו גוסס.‬
‫מישהו שיחשוף את האמת, לכל הרוחות.‬
‫אישה זקנה, אני חקלאי פשוט המחפש עשבונאי. אנא הגידי...‬
‫קנה את החזיר שלי או שתתחפף.‬
‫ראית את זה?‬
‫לא היה לה מושג מי אני. היא אמרה, "תתחפף".‬
‫איני רואה עשבונאי בשום מקום.‬
‫ובכן, אולי כדאי שננסה בכפר הבא.‬
‫רגע. תראה.‬
‫היא רק מוכרת פרחים.‬
‫לא, היא לא.‬
‫אתה תסיח את דעתה, אני אשתנה וארחרח מסביב.‬
‫אזובית, בן-חרצית, מרווה וחינניות!‬
‫טוב עבור המחלה שפגעה בך ורע עבור מה שאולי ישפד אותך.‬
‫בוקר משובח, איכרית פרחים.‬
‫במה אוכל לעזור, אדוני?‬
‫אני זקוק לשיקוי שינה.‬
‫קמומיל. אכין ממנו משקה.‬
‫כלומר, שינה תמידית יותר.‬
‫לא. מצטערת. תתחפף.‬
‫חיה מטונפת.‬
‫תראי איך את נראית. טינופת איתיאנית!‬
‫אני רק עכברית שדה.‬
‫שומרים, לאן אתם לוקחים אותה? שומרים!‬
‫לאן הם לוקחים אותה?‬
‫למי אכפת? היא חיה. אמרתי לך.‬
‫- בנוגע למשקה השינה. אני... - תראה, חבר.‬
‫רעל הוא לא חוקי. הבנת?‬
‫אין לי אותו, אני לא מוכרת אותו. אני אפילו לא יודעת מה הוא.‬
‫טופאנה?‬
‫זו קופסת מרעיל.‬
‫גנב קטן ומגעיל שכמותך.‬
‫סוחרת רעל קטנה ומטונפת שכמותך.‬
‫למי מכרת את זה?‬
‫האם הוא היה מישהו מהארמון?‬
‫תספרי לו או שאחתוך לך את הגרון המחורבן.‬
‫בסדר. אולי מכרתי כאן טופאנה.‬
‫לאיזה שוטה בגלימה.‬
‫בחור עם טבעת מפחידה. היא נראתה כמו גלגל העין.‬
‫איזה סוג עין?‬
‫לכו מכאן והניחו לי.‬
‫מה הכוונה?‬
‫זה כמו "תתחפף".‬
‫הבנתי.‬
‫טופאנה.‬
‫חובה ללכת לסבתא.‬
‫לא, לא. אני צריך לדבר עם ג'יין.‬
‫סוס כבעל.‬
‫סוס מזוין כבעל.‬
‫ובמקרה הזה, סוס-בעל שהוא גם שקרן.‬
‫ג'יין רוצה לברוח יותר מתמיד,‬
‫ואולי אם היא תמכור את מתנות החתונה היקרות שלה, היא תוכל.‬
‫תוכלי בבקשה לפתוח את התיבה?‬
‫לא. היא תבוא לירח הדבש איתך. מרגש.‬
‫ישנן כמה מתנות שהייתי רוצה להוציא.‬
‫אלו הוראותיו של אדונך ושליטך החדש, גברתי.‬
‫הוא לא אדוני ושליטי.‬
‫ברכת שלום, אחות.‬
‫איחולים, בועט בזאטוטים.‬
‫הם אוהבים אותי. איך חיי הנישואין?‬
‫דיו! בהצלחה עם זה.‬
‫זה בדיוק הגיע בשבילך, מהוד מלכותו.‬
‫מעט חסר ערך, נכון?‬
‫שיחקנו בזה בילדות.‬
‫בדיוק, חסר ערך.‬
‫תמסרי לאימך דרישת שלום.‬
‫המקום הסודי. צוהריים.‬
‫יכולה להיות רק משמעות אחת לפתק מאדוארד.‬
‫ההתמוטטות המזויפת של ג'יין בכנסייה אילצה אותו‬
‫להתעשת ולבטל את האסון שהוא הנישואין.‬
‫אדוארד. אתה ממש הגילום של סודות ומסתורין.‬
‫אתה נראה טוב יותר.‬
‫ג'יין...‬
‫מה את יודעת על רעל?‬
‫יש לי חבר, והוא חושב‬
‫שייתכן שהוא בלע בטעות טופאנה.‬
‫יוצרת האלמנות מפירנצה?‬
‫כן... ידעתי שתדעי.‬
‫תמיד היית חכמה כל כך בדברים כאלה.‬
‫- עד כמה חמור זה? - קטסטרופלי.‬
‫טופאנה היא החומר הקטלני ביותר בעולם.‬
‫כלומר במנות גדולות, היא תהרוג אותך מייד.‬
‫במנות קטנות, היא מתגנבת אל הריאות שלך,‬
‫מחלחלת לדם שלך עד שהיא מגיעה ללב שלך, ואז...‬
‫ואז...?‬
‫אתה מת.‬
‫אני יודעת!‬
‫אישאר כאן זמן מה ואעזור לחבר המסכן שלך.‬
‫ג'יין, לא אעזור לך לזנוח את חובותייך כרעיה.‬
‫אתה נשמע כמו גילפורד.‬
‫הוא לא נורא עד כדי כך.‬
‫הוא בהחלט נורא עד כדי כך. האמת היא שהוא...‬
‫מה? מה הוא?‬
‫פעם היית האדם היחיד שיכולתי לספר לו את סודותיי.‬
‫היינו עושים הכול זה למען זה.‬
‫ג'יין, קורים דברים רבים שאת לא מודעת להם.‬
‫- מה אני לא יודעת? - זה לא עניינך.‬
‫אלים, למה אתה נבזי כל כך?‬
‫אל תדברי כך אל מלכך!‬
‫אתה מבין שלא משנה כמה פעמים תגיד "מלכך",‬
‫לעולם לא תהיה אבא שלך.‬
‫ואת רעיה ותו לא.‬
‫רק הרכוש של גילפורד דאדלי.‬
‫פשטידת לווייתן. הטעם היה חזק.‬
‫לווייתן. איזה אתגר לעיכול.‬
‫אני יודע.‬
‫כולם לעמוד לכבוד המלך.‬
‫זימנתי אתכם לכאן היום כדי למסור לכם חדשות אשר אני סבור שידהימו אתכם,‬
‫באותה מידה שהדהימו אותי.‬
‫אימתי שתחושת אי-הנוחות שלי אינה המחלה.‬
‫בעצם מדובר ברעל.‬
‫נוסף על כך, יש לי סיבה להאמין‬
‫שהרוצח הפוטנציאלי שלי הוא מישהו בחצר המלך.‬
‫זה אף עלול להיות אחד מכם.‬
‫אני דורש שכל אחד מכם יתחייב לעשות הכול כדי למצוא את העבריין.‬
‫הוד מלכותך. בבקשה. היה בטוח שאנחנו...‬
‫אנחנו נתאמץ למצוא את האחראי לכך.‬
‫אנחנו נעשה הכול. אנחנו לא נעצור.‬
‫אנחנו לא נעצור. עליך לגרש כל ספק‬
‫שקיים במוח המלכותי. אני עדיין מדבר.‬
‫- הזוועה הזאת תיפתר תכף ומייד. - נתאמץ למצוא את האחראי...‬
‫אנחנו נעשה כל מאמץ אפשרי.‬
‫זה פשוט כל כך.‬
‫- אנחנו נמצא אותו, הוד מלכותך. - מספיק.‬
‫אם לא תמצאו את המרעיל,‬
‫אני אניח שכולכם מנוולים בוגדים,‬
‫ואבשל את כולכם יחד.‬
‫אז ללא דיחוי,‬
‫תתחפפו מפה.‬
‫הזיות של רדיפה.‬
‫דעתו של המלך השתבשה עליו.‬
‫זה קורה בדרך כלל בשלבים הסופניים של המחלה.‬
‫אולי אתה צודק. הוא נראה נורא. ממש מכוסה שעווה.‬
‫- לא נעים בכלל. - לא נעים בכלל.‬
‫תן לי לבדוק את עניין ההרעלה הזה.‬
‫דבר לא חשוב יותר מהמלוכה.‬
‫- בהחלט. - בהחלט.‬
‫בהחלט.‬
‫כשאנגלים באמת שונאים זה את זה, הם מסכימים למכביר.‬
‫הוא יודע. המלך יודע.‬
‫המלך יודע?‬
‫טיפש שכמותך. טיפש שכמותך! אמרתי לך...‬
‫הס, אהובתי. מישהו ישמע.‬
‫לדעתי התכוונת, "הוד מעלתך".‬
‫כן, הוד מעלתך. הוד מלכותך. אולי בעוד מספר ימים הוא פשוט...‬
‫לא! אין לנו זמן!‬
‫אני לוקחת את השליטה לידיי.‬
‫תעשה בדיוק כפי שאומר לך.‬
‫סטן.‬
‫אבא! מה דעתך שנשתכר קלות ונדבר על בנות?‬
‫מה? שתוק. תקשיב לי.‬
‫אני צריך שתיגש לגנזך.‬
‫תמצא את צוואת המלך לירושה.‬
‫תביא לי אותה כדי שאשמור עליה.‬
‫כרגע?‬
‫אל תגיד לי "כרגע".‬
‫אני סבור שכוחות רבי-עוצמה קושרים קשר נגד המלך.‬
‫אבל לא שרדתי חיים שלמים בחצר המלך על ידי מריבות שאין באפשרותי לנצח בהן.‬
‫העדיפות הראשונה שלי היא המלוכה.‬
‫עלינו לשמור על הצוואה. האם אתה מבין?‬
‫אבל, אבא, אני מנסה...‬
‫האדם שמקבל את הכתר שולט בעולם.‬
‫העתיד שלי, העתיד שלך, העתיד של גילפורד.‬
‫עתיד כל הממלכה מונח על כף המאזניים. אז קום ולך.‬
‫- המאפה שלי... - אביא לך אחר.‬
‫ישנם בעולם שני סוגים של אנשים.‬
‫אלה שנשכבים וקוראים בבכי לאימא כשהמצב קשה.‬
‫ואלה שיודעים שאימא לא תשתין לכיוונם גם אם יעלו באש,‬
‫אז חסר להם שלא יעמדו על הרגליים וימשיכו לעמוד על שלהם,‬
‫כי זו הדרך היחידה שבה יצליחו לשרוד.‬
‫רופרט. אני צריכה להשתין נואשות.‬
‫רופרט, עצור!‬
‫תודה.‬
‫עלינו למהר, גברתי.‬
‫אם אחד מכם רוצה להשתמש בעץ, אוכל להשגיח על הסוסים. ועל הבעל.‬
‫לא כדאי, זה לא בטוח.‬
‫לא, שטויות. אין נפש חיה בסביבה. לכו לכם.‬
‫תודה, גברתי. פיטר, בוא נלך להשתין.‬
‫שלום! אני מצטער כל כך.‬
‫הסייס שלי התפגר.‬
‫הסוס נעלם אל תוך הלילה. אני רעב נורא.‬
‫חוששני שאיאלץ לשדוד אותך כדי לשרוד.‬
‫אז פתחי את התיבה המחורבנת, ילדה.‬
‫פתחי! יש לי מקל ואיני חושש להשתמש בו.‬
‫- נו, פתחי את התיבה! - כן, ודאי.‬
‫פתחי אותה. פתחי את התיבה מייד!‬
‫יש בה רק ספרים.‬
‫רק ספרות. אין כאן כל חפצים בעלי ערך.‬
‫נראה שהדבר היחיד כאן בעל ערך הוא את.‬
‫אל תיגע בי!‬
‫שוב! לעולם!‬
‫- בסדר! - מנוול!‬
‫איך אתה מעז?‬
‫חלאה איתיאנית! ליידי ג'יין, נפגעת?‬
‫אני בסדר.‬
‫תודה לאלים.‬
‫ליידי ג'יין, בואי נזוז, לפני שנוספים יחזרו לרצוח אותנו.‬
‫"כיצד לרפא את החיה".‬
‫מעניין מאוד.‬
‫עליי לפגוש את ליידי פרנסס.‬
‫זה אתה. אמרתי לך לא...‬
‫צוואתו של המלך אדוארד לירושה נעלמה.‬
‫מה זאת אומרת?‬
‫אבא שלח אותי לגנזך, והיא נעלמה.‬
‫היא נעלמה. נגנבה.‬
‫אני לחוץ כל כך. אני יכול להיכנס?‬
‫לא.‬
‫אבא יתחרפן כשאספר לו.‬
‫לא ידעתי לאן עוד ללכת.‬
‫פרנסס, מה משמעות הדבר?‬
‫המשמעות היא שכולנו נדפקנו.‬
‫את מרמה?‬
‫כן.‬
‫יבוא.‬
‫הוד מלכותך, המלך אדוארד, מגן הממלכה...‬
‫פשוט תגיעו לעניין.‬
‫משמח ומעציב אותי לספר לך‬
‫שאימתי את זהות המרעיל שלך.‬
‫לורד דאדלי!‬
‫מה? מה...‬
‫תוכניתך הייתה ברורה.‬
‫- בגדת בממלכה שלך. - שקרים!‬
‫- בגדת ב... - הוד מלכותך, אין נאמן ממני...‬
‫מה אתה עושה, לכל הרוחות?‬
‫מה אתה מחפש, בן אדם? תוריד את...‬
‫טופאנה. קופסת מרעיל.‬
‫זה לא שלי.‬
‫ניסית לרצוח את אחי הקטן. חתיכת טפיל בוגדני.‬
‫חדלי!‬
‫עצרו את לורד דאדלי.‬
‫כלאו אותו במצודת לונדון!‬
‫לא. לא, אדוני. אתה טועה, אני חף מפשע!‬
‫אתה עושה טעות חמורה!‬
‫תורידו ממני את הידיים המטונפות שלכם!‬
‫לא! לא!‬
‫תשתיקי את הכלבה הזאת, אחרת אשתיק אותה בשבילך.‬
‫הנה, אחי. קח את הגלימה החמימה שלי. אתה צריך שלווה.‬
‫עלינו להעביר אותך לצריח הצפוני.‬
‫טבעת העין.‬
‫למי מכרת טופאנה?‬
‫בחור עם טבעת מפחידה. היא נראתה כמו גלגל העין.‬
‫הברחת ספרים אזוטריים בירח דבש‬
‫זה צעד משונה ביותר עבור נבל ידוע.‬
‫למרות שניסיונותיה להימלט מנישואים שוב סוכלו,‬
‫לפתע ג'יין מגלה עניין.‬
‫עייף לאחר המסע?‬
‫לא. לא, אין גבול לאנרגיה, לסוסים.‬
‫זה אמור להיות מצחיק?‬
‫האמת היא שניסיתי להזהיר אותך מעניין הסוסים.‬
‫לא כך אני זוכרת את זה. תראה, עלינו לדבר.‬
‫אביך אמר לי שאתה לא יכול לשלוט בשינוי שלך. מדוע?‬
‫איתיאנים יכולים להשתנות מתי שיחפצו.‬
‫מה יש לך?‬
‫אני לא יודע.‬
‫ולמה החלפת את מתנות החתונה שלנו בספרים?‬
‫אני מציע שתביאי את היין.‬
‫"לסיים את החיה".‬
‫הם עוסקים בריפוי איתיאניסטיות.‬
‫כן. זה הפך למעין תחביב שלי.‬
‫מסיבות ברורות.‬
‫הם בלטינית, איטלקית, יוונית...‬
‫האם זו ארמית? אתה דובר ארמית?‬
‫לא.‬
‫אבא שלי אומר שאת חכמה מאוד. שאת רב-לשונית.‬
‫"קורקטמונדו". זה באיטלקית.‬
‫את יודעת גם מדעי הרפואה.‬
‫ואת רוקחת תרופות קטנות וקשקושים.‬
‫אתה מתנשא, אבל כן.‬
‫אני מקווה‬
‫שתוכלי להשתמש בידע הקיים בספרים אלה כדי לרפא אותי.‬
‫אז נישאת לי בשביל המוח שלי?‬
‫תראה, קראתי על ריפוי איתיאנים.‬
‫פשוט הנחתי תמיד שאלו מיתוסים.‬
‫יוחנן מדמשק אמר שהדבר דומה‬
‫לריפוי הים מהיותו ים, והאדמה מהיותה אדמה.‬
‫יוחנן גם נשרף בגין חילול הקודש.‬
‫הקדמונים חשבו שהדבר אפשרי.‬
‫פטרוניוס עם שינוי הצורה,‬
‫למרות שהמחקר שלו אבד עם השנים.‬
‫אז תעשי זאת?‬
‫העניין הוא, גילפורד...‬
‫מה?‬
‫מעולם לא אמרת את שמי.‬
‫מה אם לא אצליח לעשות זאת? מה אז?‬
‫כל מה שאני מבקש הוא שתנסי.‬
‫בבקשה, ג'יין. אני לא רוצה לחיות כך.‬
‫גם אני לא.‬
‫נישואים אלה מעולם לא היו רצוני.‬
‫אם כך מהו רצונך?‬
‫עצמאות.‬
‫אז גירושין?‬
‫כמה מודרני.‬
‫בסדר.‬
‫תמצאי עבורי את התרופה, והנישואין האלה יסתיימו.‬
‫ג'יין.‬
‫בבקשה.‬
‫אני צריך את זה.‬
‫לעולם אל תגיד לי לציית לך שוב.‬
‫לעולם לא.‬
‫תבטיח.‬
‫אני מבטיח.‬
‫ג'יין, דבר אחרון.‬
‫כן.‬
‫ברור לי שאת מעדיפה שלא נהיה בעל ואישה.‬
‫אז את לא צריכה לדאוג לגבי חובות הקשורות לנישואין.‬
‫כן, טוב. אני שמחה שנוכל להיות ידידים.‬
‫כן. ידידים.‬
‫זה החדר שלך.‬
‫אתחיל במחקר שלי מחר.‬
‫תודה.‬
‫גילפורד.‬
‫כן.‬
‫- שינה ערבה. - גם את. לילה טוב.‬
‫- לילה טוב. - לילה טוב.‬
‫פטוניה?‬
‫שומרים?‬
‫משרתים? מישהו?‬
‫הוא אחי. אני אהרוג אותו.‬
‫כן. כן, יקירתי.‬
‫אלה היו הנסיכה מרי וסימור, המגיעים להרוג אותו.‬
‫אדי.‬
‫אדי!‬
‫אדי, זו רק אני.‬
‫אני צריכה לדבר איתך! אדי!‬
‫היכן הוא?‬
‫הוא בטוח כאן!‬
‫הוד מלכותך? הוד מעלתך?‬
‫הוא נעלם.‬
‫הדלת הייתה נעולה.‬
‫תריסר שומרים ממוקמים למטה. אין יציאה אחרת מהחדר, מלבד...‬
‫הוא כנראה נפל כשניסה להימלט.‬
‫אדוארד מת.‬
‫אדוארד מת!‬
‫תרגום כתוביות: צחי טולדו‬
‫בקרת כתוביות רינת זוהר-מנחם‬