TIDLIGERE
Ekteskap verner oss.
-Hold kjeft! -Unnskyld?
Jeg vil ikke!
Alle fødes til bestemte roller. Skjebnen vår er fastlagt.
Hvor skal hun?
Dudleyene gjør alt for makt, og de er veldig rike.
Vi skal dra. Nå.
Stopp! De er her!
Tilgi meg.
Ånder.
Og lillebror?
Svakere en en sicilianers dyd.
-Testamentet... -Ferdig.
Døden skremmer ei.
Din eldste søster Maria er den rettmessige tronarvingen.
-Hva om det fantes en annen? -Lady Jane.
Lady Jane Grey?
For et sammentreff at sønnen din er Janes tiltenkte.
Har aldri møtt noen frekkere.
Kvelden er ung. Snakk med folk.
God kveld!
-Bli med meg. -Særlig!
Angående bryllupet. Ikke tving meg til å gifte meg.
Jeg, Guildford, tar deg, Jane...
Det er lidelsen!
Om du noen gang fingerer en dødelig sykdom for å unngå å si ja,
sjekk at det ikke er en kongelig lege i forsamlingen først.
Om ikke kan du bli spent fast
i et bord av en sadist som liker å jobbe med kniver.
Pokker.
En rask undersøkelse, lady Jane, er den eneste måten å finne ut
om du faktisk har lidelsen
og er døden nær, slik kollapsen antyder.
Eller om det finnes en annen, enklere grunn.
Hun later som.
Den enklere grunnen er at hun later som.
Skal vi ta en liten titt? Vi går inn her og...
Fint. Åpne.
Fint. Og her oppe...
Hva er det?
Nei, jeg vet hva det er. Ja, fint.
Kan være milten.
Ja. Jeg liker å ta ut milten for tiden.
Ubrukelig organ.
Kjære guder.
Dr. Butts, bør ikke du være hos kongen?
Slutter dere kvinner aldri å snakke?
Om du har lidelsen,
forteller blodet oss alt.
Blodet forteller ham ingenting.
Blodet er laget av tørkede billeskall og honningkrystaller
som Jane tygde og lot sildre ut.
Skål.
Det er søtt.
Perfekt. Ingen lidelse.
Hva?
Ikke si "hva". Si "hva behager".
Kroppsvæskene er i ubalanse,
derav den overdrevne melankolien og den udamete aggresjonen.
En god årelating, så kan bryllupet fortsette.
Jeg ber hjelperen min bruke blodet
i en pølse til frokosten din. Nam-nam.
Janes alternativer er tydelige.
Ekteskap. Eller tortur etterfulgt av ekteskap.
Etterfulgt av en pølse laget med hennes eget blod.
Stopp! Jeg er bedre.
Du er en mesterlig helbreder.
Mor?
Dr. Butts helbredet meg.
Tenkte meg det.
Lady Jane. Er du bedre?
Ja.
Svaner er maker for livet. Det er symbolsk.
Jane vil kaste opp.
Takk.
All den innsatsen. Bønner, trygling, rømning.
-Og så, det minste hint om tortur... -Idiot.
...og hun kapitulerte.
Kalte du meg en idiot?
Jeg kalte meg selv det.
Men jeg tror nok du også er en.
Du er enda mer sjarmerende og damete enn jeg husker.
Og du er den gjenfødte Galahad. Selve bildet på ridderlig manndom.
Har du et bilde av manndommen min i hodet?
Jane, kjære, jeg har ikke gratulert deg på denne lykkelige dagen.
Jeg trenger frisk luft.
Ikke mer tull.
Jeg vet du hater det, men tro meg,
du vil synes at ekteskapet er bemyndigende.
Bemyndigende? Han eier meg.
Jeg er kona hans. Løsøre.
Hans problem, ikke lenger mitt.
Lady Frances. Lady Jane. Hertugen av Norfolk hilser...
Gå og legg den på gaverommet. Takk.
Jane, du har høyere rang enn Guildford.
Bestefaren hans var regnskapsfører,
mens din oldefar var kongen av England.
Si meg, mor, fikk du god pris for meg, eller var jeg et røverkjøp?
Jeg ville betalt dem for å ta deg. Spis svanen din.
Et lite råd.
Hør her. Målet er i sikte.
Blinken er åpen.
-Men det krever en stødig hånd... -Far.
...mens vi spenner buen.
Husk: svisj, svisj, svisj.
Hva?
Stan, fortell om deg selv.
Forloveden min er pestsyk.
Uflaks.
Mannen min er død.
-Uflaks, ja. -Jeg vet det.
Et foraktelig blikk?
Enda et.
Jeg er foraktet.
Hvordan forfalsket du blodet i kirken?
Det var ikke falskt.
Kanskje legen tok feil og jeg har lidelsen
overalt i lungene mine.
Nå som vi er gift, får du den, så dør vi begge to.
Krysser fingrene.
-Margaret. -Hva er det?
Du er ti. Kun øl.
Jeg elsker vin, og Katherine elsker sengeseremonier.
Hysj. Nei da!
Jane hadde glemt hele sengeseremonien.
Folkens. Se på meg.
Hans Kongelige Høyhet, kong Edvard,
har kommet tilbake til palasset for å herske i vårt flotte rike
og beskytte sanningene.
Det er mange her i dag
som var redde for at denne dagen aldri kom.
Min slyngel av en sønn, Grey-familiens upopulære datter.
Men som min kjære avdøde kone pleide å si:
"Alle låser har en nøkkel."
Og Guildford har fått inn nøkkelen i dag.
La oss heve et glass til den rene sanning-foreningen
av lady Jane Grey
og sønnen min lord Guildford Dudley.
Reis dere, dere to. Kom igjen.
Hev glasset. For Jane og Guildford.
Jane og Guildford!
Kan dere smile? Tenner og øyne. Folk elsker dere.
Jeg vil si noen ord.
Jeg står foran mine landsmenn- og kvinner
og tilbyr ikke bare min velsignelse,
men min bror, kong Edvards.
Han akter ingen sjel mer enn Janes.
Jeg hører at han hoster hele veien til kisten, Bessie.
Stille, narr!
Det er forræderi å snakke om Hans Majestets død.
Selv i skjemt.
Jeg ber dere alle huske det når dere snakker om min kjære bror.
Dessuten kan jeg forsikre dere om at gode kong Edvard lever og er trygg.
Stemmer ikke.
Edvard lever, men er ikke trygg.
For mye spenning.
Det visste jeg. Jeg har alltid rett om slikt.
Hvordan går det med Jane?
Jane har det bra. Besvimte av lykke. Bess er der på dine vegne.
Flere ånder-opprør i nord.
Flokken, herre.
Den fæle lederen deres, Archer. Hvorfor har du ikke drept ham enda?
Jeg gjør mitt beste.
Jeg vil være alene.
Sov, bror.
De er borte.
Jeg er sulten.
Ost. Jeg elsker ost.
Jeg har en idé.
Vi kan finne forgifteren ved å finne kilden til giften.
For hunder lukter det som råtnende kjøtt og bæsj.
Når jeg finner forgifteren, kan jeg beordre dem kokt i hjel.
Herlig barbarisk. Fars idé, så klart.
-Så klart. -Her er en idé.
Finn kilden, så finner du forgifteren.
Sa jeg ikke nettopp det?
I morgen tidlig skal vi ut på eventyr.
Om jeg hjelper deg, når forgifteren er død...
Kokt.
Kokt. Så blir du med meg til besta.
Lov. Jeg kan ikke dra tilbake uten deg.
Jeg lover.
Lurer på hva Jane gjør. Håper hun har det gøy.
Jane har det ikke gøy.
Som alle jomfruer som tenker på sitt første møte med bukseslangen,
føler Jane en berusende blanding av nerver og begjær,
eller som ungdommen sier: rasende kåtskap.
Jane er rasende kåt på Guildford.
Selv om hun vet at han er uforbederlig,
og at deres første gang, under sengeseremonien,
blir foran alle i rommet.
Danser du ikke?
Det er bare fylle-snubling.
Nå skal du høre.
Av og til er det utrolig gøy å gå på fylla.
-Du har noe i tennene. -Hva? Nei.
Kyss!
Kyss! Kyss!
Særlig.
De har mye tid til det. Alle vet hva som kommer.
Tyv.
Hvordan kom den dit?
Og en ånder-tyv, tipper jeg.
Jeg er mangfoldig, frue.
Det har vært en fornøyelse, men jeg må dra...
Nei. Kjenner du en kvinne som heter Susannah? Hun er som deg.
Ånder. Hun er min beste venn.
Ikke alle kjenner hverandre.
Hva i alle dager?
Jeg kom for å unnskylde frekkheten,
men jeg ser du stjeler bryllupsgavene.
Kanskje jeg bør det. De hadde finansiert friheten min.
Du ydmyket meg. Denne ordningen er dødsdømt.
Så, ja, jeg har tenkt å gå fra deg. Så fort som mulig.
Hvorfor det?
Du er en av Londons mest beryktede lømler.
-Takk. -Det er ikke positivt.
Vet du hva folk sier om deg?
At du sover hele dagen, fester hele natten
og er med kjeltringer, narrer, tøser, fylliker, skrytepaver...
Du likte å være sammen med meg på vertshuset.
Og jeg har i det minste venner.
Men likevel giftet du deg med meg, en vilt fremmed.
Hadde mine grunner.
Så kryptisk. Du store.
For en fascinerende gåte du er.
Og dine grunner?
Penger. Og for å redde Katherine
fra en eldgammel hertug som lukter som en glemt nattpotte.
Lukter jeg som en glemt nattpotte?
Jeg har ikke luktet på deg. Og jeg har ikke tenkt til det.
Det var ikke den drepende avskjedsreplikken Jane håpet på,
men den var alt hun hadde.
Der er dere.
De unge elskende.
Trodde dere hadde gitt etter for fristelsen
og hoppet til køys.
Absolutt ikke, far.
Flott, for sengeseremonien begynner snart.
Kom igjen.
Etterpå må dere faktisk knulle.
Få det i boks.
Ellers kan ekteskapet avsluttes.
-Seriøst? -Denne veien. Kom.
Litt av et oppmøte, ikke sant?
Du store.
Jane, jeg vet vi ikke har snakket om hva som skjer mellom menn og kvinner,
men om du er som meg,
faller det seg lett.
Gi deg. Ikke fornedre oss begge med en preken om ektesengen.
Ta den av. Kom igjen. Husk at du må få det i boks.
Moro er moro, jobb er jobb. Få jobben gjort.
Jane, vennen, munnen lukket, spredte ben.
Du er drepen.
Det er en skulder.
-Tiden går, alle blir eldre. -Vær så snill, far.
Jeg ser en jomfruskulder.
Jeg liker mamma.
Jeg har noen tips.
Alt som er fast, tar du fast grep på.
Alt som er mykt, tar du mykt grep på.
Det er visst veldig vondt.
Ignorer henne.
Hvorfor går de ikke?
De må se beina våre for å bevise fullbyrdelsen.
De går om vi støter sammen.
Føttene våre, mener jeg.
Ja!
Hva nå?
Bare vent.
Jane, nå som vi endelig er alene, la det være klart.
Jeg synes ikke at jeg skal måtte forsvare meg
eller livet jeg har levd frem til nå.
Det kan ikke forsvares.
La meg snakke.
Jane, har du...
Har du vært i en situasjon der du måtte gjøre noe?
Og så, da du kom dit,
visste du ikke om du kunne gjøre det?
Ikke uten en drink.
Jeg trenger faktisk ikke vin for å få mot. Eller personlighet.
Ikke rart moren din solgte deg til høystbydende.
Ikke rart du måtte ha kjøpekone.
Jeg bør takke far, for av alle bedrevitende kjerringer,
fikk jeg deg.
-Hvordan våger du å si det til meg? -Jeg er ektemannen din.
Som du skal elske, ære og adlyde.
Bommet.
Jeg vil være alene til i morgen.
-Det er... -God natt.
...garderoben.
Hallo! Slipp meg ut. Din jævel!
Til venstre.
Det var bedre.
Faktisk fikk jeg ikke...
Noe å glede seg til.
Kjære, er det greit om vi hopper opp igjen?
Jeg skal være lynrask.
Stan, er det fukt i taket?
Se på ham. Vi er så triste.
Han kommer over det.
Hvorfor tar ikke faren din bedre vare på stedet?
Far liker å bruke penger, men er dårlig til å tjene dem.
Er Dudley blakk?
Hvor blakk?
Du skremmer meg.
Og jeg liker det.
Det må være fryktelig irriterende,
denne pengesituasjonen, for dere alle.
Lett byrden
og fortell meg alt.
Vil du komme oppi?
Jeg hater å bade. Hvor mange ganger må jeg si det?
Vi er sure, ser jeg.
Tålmodig, prinsesse.
Tronen blir din. Det er din føderett.
Og når du har kronen, kan vi gifte oss.
Vi kan drepe alle ånderne, som far ville ha ønsket.
Det var akkurat det jeg sa.
Det var det ikke.
Naturligvis, når du er dronning,
vil forlovelsen være en ære du kan gi meg.
Men til den dagen kommer,
håpet jeg du ville ta imot dette tegnet på kjærligheten min.
Min elskede. Jeg er overveldet.
Men du vet jeg ikke kan ta imot.
Gi meg ringen din i stedet,
så kan jeg ha den i et kjede om halsen
som tegn på kjærlighet og troskap.
Øyeringen? Den var en gave fra kong Henrik.
Ja. Og han kysset den da han ga den til deg.
For du er spesiell.
Jeg har fars velsignelse.
Hallo? Hallo! Guildford Dudley, slipp meg ut.
Slipp meg ut herfra.
Slipp meg ut, Guildford Dudley. Nå.
Din jævel. Forlate meg...
Hvor er han?
Du kan ikke gå ut sånn. Du er praktisk talt naken.
Håret ditt.
Du er gift nå.
Du slår bare ut håret når du er alene med ham
-under ekteskapsanliggender. -Ekteskaps...
Kvinner trenger det minst én gang daglig. Selv liker jeg to.
Om du ikke får det, bygger væskene og dunstene seg opp og skaper anfall.
En enke fra Exeter savnet ekteskapsanliggender så fælt
at øynene hennes eksploderte.
Og så døde hun.
Guildford viser deg.
Hvor er lord Guildford?
Han har en seng ved stallen. Han liker lett tilgang til byen.
Det gjør han nok.
Du!
Du lot meg sitte i garderoben hele natten, din slyngel!
Du låste deg selv inne i garderoben, din idiot.
Jane, jeg må være alene.
Vi er gift nå.
Det er ikke en del av avtalen.
Bare gå, Jane.
Hvorfor? Hvor skal...
Er du en hest?
Forvandle deg.
Det er tjenere overalt.
Noen kommer til å se deg. Forvandle deg.
Tenkte meg du var her.
Den uunngåelige samtalen morgenen etter bryllupet.
Han kan ikke forvandle seg. Ikke før solnedgang.
Møt Rupert. Han er Guildfords stallgutt.
-Frue. -Hva?
Ikke si "hva". Si "hva behager?"
Guildford kan ikke styre ånder-kreftene sine.
Hvorfor ikke?
Åndere kan forvandle seg når de vil.
Alle vet det.
Ikke sønnen min. Har aldri kunnet det. Vi vet ikke hvorfor.
Han er hest om dagen, mann om natten.
Det går ikke.
Jeg tror du har sjokk.
Bruk litt tid, så skjønner du at det ikke er så ille.
Altså, se på ham.
Han er jo ikke en av flokk-ånderne man hører så mye om.
Med Guildford er det snarere en særegenhet.
Så du, Rupert og Guildford skal dra på bryllupsreise i dag.
Bryllupsreise?
Hvorfor skulle jeg dra på bryllupsreise med en hest?
For å unngå nysgjerrige øyne og få tid til å tilpasse deg
og konsentrere deg om realitetene.
Nei. Jeg kan ikke være gift med ham.
Jane, Jane, jeg synes ofte at veldig kløktige mennesker,
som deg, spankulerer rundt
og babler på gresk og roter til ting.
Men de er ofte blinde for større sannheter.
Vet du hva straffen er for ekteskap mellom ånder og sanning?
Om jeg sier noe, dør vi alle.
Du, ham, jeg, moren din, søstrene dine.
-Sikkert jeg. -Absolutt du.
Nei. Dette er galskap.
Kong Edvard annullerer ekteskapet og beskytter meg.
Den syke sanning-kongen, som utvidet delingslovene?
Som hele tiden henger ånder-kjeltringer?
Vil du satse livet på det?
Den eneste klare utveien er stille lydighet.
Og en bryllupsreise langt unna.
Jane, trodde du faktisk at du ville finne en ekte mann å gifte deg med?
Som gutt elsket Edvard fortellingene om keiser Nero,
som forkledde seg og spankulerte rundt i Roma som en av allmuen.
Nå skal Edvard endelig til å oppleve det selv.
Verden som et normalt menneske.
En plebeier, et fattiglem. En som sikkert ikke er døende.
En som skal avdekke sannheten, for pokker.
Gamle kvinne, jeg er en enkel bonde som søker en urtelege. Si meg...
Kjøp grisen min eller stikk av.
Så du det?
Ante ikke hvem jeg var. "Stikk av", sa hun.
Jeg ser ingen urtelege.
Kanskje vi skal prøve neste landsby.
Vent. Se.
Bare en blomsterjente.
Nei.
Distraher henne, så forvandler jeg meg og snuser rundt.
Merian, matrem, salvie og tusenfryd!
Bra for det som plager deg, og ille for det som kan spidde deg.
God morgen, blomsterbonde.
Hva kan jeg hjelpe med?
Jeg trenger en sovedrikk.
Kamille. Jeg brygger.
Mer permanent søvn, mener jeg.
Nei. Beklager. Stikk av.
Skitne udyr.
Se på deg selv. Ånder-avskum!
Jeg er bare en skogmus.
Vakter, hvor tar dere henne med? Vakter!
Hvor skal de?
Hvem bryr seg? Hun er et udyr.
-Angående sovedrikken. Jeg... -Hør her.
Gift er verboten. Forstått?
Har det ikke, selger det ikke. Vet ikke engang hva det er.
Tofana?
Det er gifteske.
Din stygge, lille tyv.
Din skitne, lille giftselger.
Hvem solgte du den til?
Var det noen i palasset?
Si det, ellers kutter jeg strupen din.
Greit. Kanskje jeg selger tofana her.
En dust i kappe.
En fyr med en ekkel ring. Lignet litt på et øyeeple.
Hva slags?
Kom dere vekk og la meg være i fred.
Hva betyr det?
Det er litt som "stikk av".
Skjønner.
Tofana.
Du må til besta.
Nei. Jeg må snakke med Jane.
En hest til ektemann.
En jævla hest til ektemann.
En løgnaktig hest til ektemann til og med.
Jane vil rømme mer enn noensinne,
og kanskje hun kan det om hun pantsetter de dyre bryllupsgavene.
Kan du låse opp?
Nei. Du skal ha den med på bryllupsreise. Spennende.
Jeg vil hente noen gaver.
Din nye herres ordre, frue.
Han er ikke herren min.
Hallo, søster.
Vær hilset, gatebarn-sparker.
De elsker meg. Hvordan er ekteskapet?
Hoppla. Lykke til med det.
Dette kom til deg fra Hans Majestet.
Litt ekkel, ikke sant?
Vi lekte med den som barn.
Akkurat. Ekkel.
Hils moren din fra meg.
Stedet vårt. Tolv. E
Edvards beskjed kunne kun bety én ting.
Janes falske kollaps i kirken hadde tvunget ham
til å ta til vettet og annullere katastrofeekteskapet hennes.
Edvard. For et hemmelighetskremmeri.
Du ser bedre ut.
Jane...
Hva vet du om gift?
Jeg har en venn, og han tror
han har fått i seg tofana ved et uhell.
Enkemakeren fra Firenze?
Jeg visste at du visste det.
Du har alltid vært så lur når det gjelder slikt.
-Er det ille? -Katastrofalt.
Tofana er det dødeligste stoffet som finnes.
I store doser tar det livet av deg straks.
I små doser kommer det inn i lungene
og siver ut i blodet til det når hjertet, og så...
Og så?
Du dør.
Jeg har det!
Jeg blir her en stund og hjelper vennen din.
Du kan ikke forsømme konepliktene.
Du høres ut som Guildford.
Han er vel ikke så ille.
Han er så ille. Faktisk er han...
Hva? Hva er han?
Du pleide å være den eneste jeg kunne betro meg til.
Vi ville gjort alt for hverandre.
Det er så mye som skjer som du ikke vet.
-Hva vet jeg ikke? -Det er ikke din sak.
Hvorfor er du så teit?
Ikke tiltal kongen slik!
Du vet vel at det ikke betyr noe hvor mange ganger du sier "konge"?
Du blir aldri faren din.
Og du er bare en kone.
Guildford Dudleys eiendom.
Hvalpai. Litt viltsmak.
Hval! En utfordring å fordøye.
Jeg vet det.
Alle reiser seg for kongen.
Jeg har tilkalt dere i dag for å dele nytt som vil sjokkere dere,
like mye som meg.
Jeg har fastslått at det som plager meg, ikke er lidelsen.
Det er faktisk gift.
Videre har jeg grunn til å tro
at leiemorderen er noen i hoffet.
Kanskje en av dere.
Jeg krever at hver av dere gjør alt for å finne den skyldige.
Deres Majestet. Vær så snill. Vær sikker på at vi...
Vi skal prøve å finne den skyldige.
Vi skal gjøre alt. Vi gir oss aldri.
Vi gir oss aldri. Du må forvise all tvil
i det kongelige sinn. Jeg snakker enda.
-Denne grusomheten skal løses. -Prøve å finne den skyldige...
Vi skal gjøre alt.
Så enkelt er det.
-Vi skal finne dem. -Det holder.
Finner dere ikke forgifteren,
antar jeg at alle er forrædere,
og koker alle sammen.
Så, uten mer om og men,
stikk av.
Vrangforestillinger om forfølgelse.
Kongen mister forstanden.
Det skjer ofte i lidelsens senere stadier.
Kanskje du har rett. Han så fæl ut. Nesten voksaktig.
-Veldig ubehagelig. -Veldig ubehagelig.
La meg undersøke giftsaken.
Ingenting er viktigere enn monarkiet.
-Absolutt. -Absolutt.
Absolutt.
Når engelskmenn virkelig hater hverandre, er de tilsynelatende hjertens enige.
Han vet det. Kongen vet det.
Vet kongen det?
Din tosk! Jeg sa...
Hysj. Noen kommer til å høre det.
Jeg tror du mener "Deres Høyhet".
Ja, Deres Høyhet. Om noen dager kan han...
Nei! Vi har ikke tid.
Jeg tar ledelsen.
Gjør akkurat som jeg sier.
Stan.
Far! Skal vi drikke og snakke om jenter?
Hva? Hold kjeft. Hør på meg.
Du må dra til kanselliet.
Finn kongens testament.
Ta det med til meg.
Nå?
Ikke noe "nå".
Jeg tror mektige krefter smir renker mot kongen.
Men jeg har ikke overlevd i hoffet ved å yppe til fåfengte kamper.
Jeg prioriterer monarkiet.
Vi må beskytte testamentet. Forstår du?
Men, far...
Den som får kronen, styrer verden.
Fremtiden min, din, Guildfords.
Hele kongeriket står på spill. Så reis deg og gå.
-Bollen min. -Du skal få en ny.
Det finnes to typer mennesker her i verden.
De som legger seg ned og roper på mamma når det går dårlig.
Og de som vet hun ikke ville pisset på deg om du brant,
så det er best du reiser deg og kjemper selv,
for det er bare sånn du overlever.
Rupert. Desperat etter å pisse.
Rupert, stopp.
Takk.
Vi må skynde oss, frue.
Om dere vil bruke treet, kan jeg passe hestene. Og ektemannen.
Jeg bør ikke. Det er ikke trygt.
Nei, tøys. Det er ikke en sjel her. Bare gå.
Takk, frue. Peter, la oss slå lens.
Hallo! Jeg er fryktelig lei meg.
Stallgutten min falt død om.
Hesten stakk av i natten. Jeg er sulten.
Jeg må nok rane deg for å overleve.
Så åpne den jævla kisten, kjære.
Jeg har en kjepp jeg godt kan bruke.
-Åpne kisten. -Ja, så klart.
Åpne kisten nå!
Det er bare bøker.
Det er litteratur. Ingen verdisaker.
Ser ut som du er den eneste verdisaken.
Ikke rør meg!
Aldri! Igjen!
-Greit! -Din jævel!
Hvordan våger du!
Ånder-avskum! Lady Jane. Er du skadet?
Det går fint.
Takk gudene.
Lady Jane, vi må dra før flere kommer for å drepe oss.
"Quam Ut Rememdium Bestia".
Så interessant.
Må treffe lady Frances.
Det er deg. Jeg sa du ikke...
Kong Edvards testament er borte.
Hva mener du?
Far sendte meg til kanselliet, og det er borte.
Det er borte. Stjålet.
Jeg er stresset. Kan jeg komme inn?
Nei.
Far kommer til å få hetta.
Hvor kunne jeg gått?
Frances, hva betyr dette?
Det betyr at alt går til helvete.
Jukser du?
Ja.
Kom inn.
Deres Høyhet, kong Edvard, rikets beskytter...
Bare si det.
Det både gleder og smerter meg å si
at jeg har funnet identiteten til forgifteren.
Lord Dudley!
Hva?
Planen din var klar.
-Du svek riket... -Løgn!
-...svek... -Jeg er den mest lojale...
Hva er det du gjør?
Hva leter du etter? Ligg...
Tofana. En gifteske.
Den er ikke min.
Du prøvde å drepe lillebroren min. Forræderske utøy.
Slutt.
Arrester lord Dudley.
Lås ham inne i Tower of London!
Nei, herre. Du tar feil. Jeg er uskyldig!
Du gjør en alvorlig feil!
Fjern de skitne hendene deres!
Nei!
Få hunden til å tie, ellers gjør jeg det.
Her, bror. Ta kappen min. Du trenger fred.
Vi må flytte deg til nordtårnet.
Øyeringen.
Hvem solgte du tofana til?
Fyr med en ekkel ring. Lignet litt på et øyeeple.
Å smugle esoteriske bøker med på bryllupsreise
er et merkelig trekk for en beryktet lømmel.
Til tross for å ha blitt hindret i å unngå ekteskapet igjen
er Jane plutselig interessert.
Sliten etter reisen?
Nei. Hester har uendelig med energi.
Skal det være morsomt?
Jeg prøvde å advare deg om hestegreia.
Det er ikke sånn jeg husker det. Vi må snakke.
Faren din sa at du ikke kan styre det. Hvorfor ikke?
Åndere kan forvandle seg når de vil.
Hva feiler det deg?
Jeg vet ikke.
Og hvorfor byttet du ut gavene med bøker?
Du bør nok ta med vin.
"Das Biest Beenden".
Alle er om å kurere ånderisme.
Ja. Det har blitt en hobby.
Av åpenbare grunner.
Det er latin, italiensk, gresk...
Er det arameisk? Snakker du arameisk?
Nei.
Faren min sier du er smart. At du snakker flere språk.
Correctomundo. Det er italiensk.
Du kan også legekunsten.
Og du lager små kurer og sånt.
Nedlatende, men ja.
Jeg håper
at du kan bruke kunnskapen i bøkene og kurere meg.
Giftet du deg med meg for hjernen min?
Jeg har lest om ånder-kurer.
Jeg antok at det var myter.
Johannes av Damaskus sa at det var som
å kurere sjøen for å være sjøen.
Johannes ble brent for blasfemi.
I oldtiden trodde de på det.
Petronius med hamskifte,
selv om forskningen gikk tapt i tiden.
Vil du gjøre det?
Saken er, Guildford...
Hva er det?
Du har aldri sagt navnet mitt før.
Hva om jeg ikke klarer det?
Jeg ber deg bare om å prøve.
Vær så snill, Jane. Jeg vil ikke leve slik.
Ikke jeg heller.
Jeg ønsket ikke dette ekteskapet.
Hva ønsker du, da?
Selvstendighet.
Så skilsmisse?
Så moderne.
Greit.
Finner du kuren, er ekteskapet over.
Jane.
Vær så snill.
Jeg trenger det.
Aldri be meg adlyde igjen.
Aldri.
Lov meg det.
Ja.
Jane, én siste ting.
Ja.
Jeg vet jo at du ikke vil være mann og kone.
Du trenger ikke å tenke på ekteskapelige plikter.
Bra. Jeg er glad vi kan være venner.
Ja. Venner.
Her bor du.
Jeg begynner i morgen.
Takk.
Guildford.
Ja.
-Sov godt. -Du også. God natt.
-God natt. -God natt.
Petunia?
Vakter?
Tjenere? Noen?
Jeg dreper ham.
Ja, kjære.
Det var prinsesse Maria. Og Seymour som kom for å drepe ham.
Eddie.
Eddie!
Eddie, det er bare meg.
Jeg må snakke med deg! Eddie!
Hvor er han?
Han må være her!
Deres Majestet? Deres Høyhet?
Han er borte.
Døren var låst.
Et dusin vakter. Det er ingen annen vei ut av rommet...
Han må ha falt da han rømte.
Edvard er død.
Edvard er død!
Tekst: Heidi Rabbevåg
Kreativ leder Gry Viola Impelluso