Ja.
TIDLIGERE
Jeg er mannen din.
Som du skal elske, ære og adlyde.
Fortell om deg.
-Forloveden min er pestsyk. -Uflaks.
Mannen min er død.
Hvor er Guildford?
Han har en seng ved stallen.
Jane, jeg må være alene.
Er du en hest?
-Guildford kan ikke styre kreftene. -Hvorfor ikke?
Han er hest om dagen, mann om natten.
En gifteske.
-Hvem kjøpte den? -En med en ring.
-Hva vet du? -Enkemakeren fra Firenze?
-Er det ille? -Katastrofalt.
Jeg tror
at leiemorderen er noen i hoffet.
Og lillebror?
Han vet det. Kongen vet det.
Jeg tar ledelsen.
Du vet ikke hvordan det er.
Det er farlig. Åndere, Flokken.
Det er ikke trygt.
-Jeg er lei meg. -Jeg også.
Gå!
-Vi må beskytte testamentet. -Nå?
Den som får kronen, styrer verden.
Testamentet er borte.
-Jeg ønsket ikke ekteskapet. -Skilsmisse?
Greit. Finner du kuren, er ekteskapet over.
Jeg har funnet identiteten til forgifteren.
Arrester lord Dudley.
-Øyeringen. -Vi må flytte deg til nordtårnet.
Han må ha falt.
Edvard er død!
På den ideelle bryllupsreisen drikker man masse vin,
spiser masse mat og elsker hemningsløst.
Men for Jane Grey tilbyr livet som nygift ikke annet
enn lesing alene og undersøkelser om hesteforbannelsen
som plager mannen hennes. Det er ganske ensomt.
Så for meg at du lå.
Altså, jeg trodde du sov.
Jeg sover ikke mye.
Har forberedt neste forsøk.
Kan du fortelle om din første forvandling?
Kanskje om jeg forsto mer. Du nekter å snakke om det.
Vi har ikke tid.
Dagen gryr snart.
Hent tingene dine.
Guildford, hva om vi har angrepet dette feil?
Vi har prøvd ni kurer.
-Bare fiaskoer. -Jeg vet det.
Har lest alle ånderkur-bøkene.
De fleste er pølsevev.
Hva om vi, i stedet for å prøve å kurere tilstanden,
klarer å styre den?
Hadde likevel vært ånder.
Men om du kunne skjule det...
Jane, prøv å forstå.
Jeg vil befris fra forbannelsen. For alltid.
-Guder. -Om jeg så dør.
Har du alltid vært så melodramatisk?
-Har du alltid vært så kranglevoren? -Ja, faktisk.
Ta av deg skjorten.
For de av dere som ikke gikk på en slik skole,
er Janes latin en besvergelse
som skal fordrive den ånderske djevelen fra Guildfords sjel.
For øyeblikket har hennes naturlige intellektuelle skepsis
blitt erstattet av håp, av alle ting.
Vær så snill.
Nei!
Trodde du Jane kunne trylle?
Beklager.
Dette er ikke en slik historie.
Få ting irriterer Jane like ille som fiasko.
Mens hun drar tilbake til det fjerne familiehjemmet
til hestemannen sin,
er Jane rådløs.
Og om Jane, rikets smarteste jente, er rådløs,
kan man konkludere...
Vent nå litt. Hva er det?
Et løsepengebrev.
Susannah.
Hvor mange ganger...
Kan du slutte å urinere?
Det er en ventil, ikke et pissoar.
Hei! Hold kjeft!
Du der! Åpne.
Hva vil du?
Hør på meg. Jeg forgiftet ikke kongen.
Men jeg tror livet hans er i alvorlig fare.
Jeg må snakke med Hans Majestet.
Det er en fryktelig misforståelse.
-Alle fanger sier det. Nei. -Det er sant.
Du skal kokes levende for forbrytelsene.
Koking? Gjør vi fortsatt sånt?
Du gjør det. På fredag, faktisk.
I en stor jerngryte i Smithfield.
Herregud! I disse dager?
Skulle tro vi var mer sofistikerte.
Husker du Richard Roose? Jeg sa til kong Henrik...
"Koke kokken levende, det er vel litt innlysende?"
-Hør her, Jim... George. -George.
Jeg er uskyldig. Jeg ble lurt.
Kongen må få vite sannheten,
så vi kan ordne opp i dette.
Ifølge ryktet er han død alt.
Hva?
Nei! Testamentet!
Nei, vær så snill.
Hent sønnen min. Stan.
Hengslete fyr, hår som spunnet gull.
Hent sønnen min!
Bertie. Takk gudene.
Skjønne lady Jane.
Vil du ha en fersken? Et velduftende bad?
Katten på låven har fått unger.
-Jeg trenger 50 pund. -Femti pund med hva?
Gull, sølvbelagt. Jeg må hjelpe vennen min.
Du må spørre herren når han kommer hjem.
Det som er hans, er mitt.
Nei. Det som er hans, er hans. Deriblant deg.
Behandlet du den forrige lady Dudley sånn?
Guildfords mor? Hun var en ekte dame.
Genial, men enda nyttigere: vakker.
Og en flott barm.
Fast, spretten, saftig.
Bortkastet med mer enn en håndfull.
Og da hun døde, ble stakkars Guildford nesten...
Nesten hva?
Kjære vene, hva skulle jeg si?
Ja. Jeg kan ikke gi deg noe uten herrens tillatelse.
Utenom en fersken. Eller en kattunge.
Jeg må treffe broren min straks.
Deres Høyhet, kongens helse har forverret seg.
Han kan ikke forstyrres.
Etter hvem sin ordre?
Kongen er død!
Si det igjen.
Kongen er død!
Når man feirer et vellykket kongedrap
og din egen nært forestående kroning,
har man ikke lyst på uventet besøk.
Ikke i dag, takk.
Lord Seymour. Jeg har ikke sett Edvard på mange dager.
-Har du sett ham? -Nei.
Hun er irriterende, ikke sant?
Bess har mistanker.
Det er bare sånn hun ser ut. Kom igjen.
Jeg vil kunngjøre Edvards død.
Ikke enda.
Vi snakket om dette, koseklumpen. Det er en prosess.
Vi må involvere kongens råd,
-hente Edvards levninger... -Drit i det.
Han har flytt halvveis ned til Kent nå.
Alle tror han ble forgiftet av Dudley. Hvorfor trenger vi liket?
Vi kunngjør det og leser testamentet.
Ikke enda!
Hvorfor ikke?
Du har testamentet. Det utnevner meg.
Klart jeg har det.
Klart det utnevner deg.
Seymour lyver.
Bare gi meg kvelden til å feste noen løse tråder.
Greit!
Seymour har ikke testamentet.
Testamentet har faktisk forsvunnet til et ukjent sted.
Gud bevare dronningen!
Det er ikke i kanselliet.
Vi har sjekket alle kriker og kroker.
Ny oppgave, Phillips.
Finn lady Jane Grey og den fordrukne ektefellen hennes.
Drep dem.
Kaste henne ned trappen?
-En klassiker. -Samme det.
Ja, vær kreativ.
Gå i forkledning og få det til å ligne en ulykke.
Ja. Bare ett spørsmål.
Kan jeg ta med den nye gutten?
Ta mord-møydommen hans.
Gjøre meg til mann, min herre.
Samme det. Bare drep dem. I kveld.
Far!
Stanley! Har du testamentet?
-Ikke bli sint... -Søren.
Jeg dro til kanselliet,
men testamentet var stjålet.
-Stjålet? -Stjålet.
Døra var knust i småbiter.
Plan B. Jeg trenger et alibi.
Her er et forslag.
Vi var på vennskapstur til kysten. Devon!
Bare du og jeg,
far, sønn, bestevenner.
Et alibi folk faktisk tror på.
Du vil vel jeg skal hente Guildford.
Ikke bland inn Guildford.
Han er tryggere der han er.
Vi trenger en med kongelig blod.
En med ferdigheter, intelligens
og list nok til å få meg ut.
Jeg trenger...
Frances.
Far vil bli kokt levende.
Ja, og så?
Og så? Hei, jenter.
Vi må redde ham. Han er uskyldig.
Så fine dere er. Vent.
Hva skal dere?
Der er min kjære lille venn.
Kom hit, min lille turteldue.
Kjære Katherine.
Jeg visste denne dagen ville komme,
helt siden jeg holdt deg i armene mine som spedbarn.
Et bryllup. Jeg elsker bryllup.
Rupert?
Endelig...
Herren har kommet tilbake fra byen.
Nydelig middag, Bertie. Du har overgått deg selv.
Guildford.
Takk, Bertie.
Du kan slutte for kvelden, om du vil.
Se her.
Et løsepengebrev?
Vil flokken ha 50 pund for en som heter Susannah?
Piken min, vennen min.
Hun er ånder. Flokken må ha sett oss
og vendt seg mot henne. Nå er hun gissel.
Det er min feil.
Utpressing. Vi kan ikke betale.
Da kutter de strupen hennes.
Vi kan bokstavelig talt ikke betale.
Far står i gjeld til ballene.
Øynene.
Så du løy.
Du skal liksom være rik. Det var poenget.
Jeg ba ikke om ekteskapet.
Greit. Da tar jeg arvesølvet.
Seriøst?
Jane, stopp.
Åndere skader ikke hverandre, men dreper gjerne deg.
Det vet du ikke.
Jeg kjenner dem.
Enten hjelper du meg, ellers holder du kjeft og flytter deg.
Og om jeg forbyr det?
Vær så god. Forby det.
Be tjeneren din låse inne kona di. Bare prøv.
Ta en god drink.
Ja, takk. Ha det gøy med å bli drept.
Det skal jeg. Takk.
Søsteren min og jeg har bedt hele kvelden
for vår kjære brors helse.
Dessverre har bønnene mislyktes.
Kong Edvard dør i natt.
Han er delirisk.
Men før han bukket under,
ba han meg, som sin arving,
om å utvide delingslovene og, én gang for alle,
utrydde ånder-plagen.
Nei!
Han er ikke død enda.
Vent noen timer.
Og du er ikke dronning enda.
Du kan ikke endre lover,
for ikke å snakke om å sitte på tronen,
før Edvard er bekreftet død
og du er utnevnt til arving.
Lord Wessex. Du er hengiven overfor vår bror.
Bestefaren din kjempet modig i slaget ved Towton, ikke sant?
Og så da?
Aldri for sent med belønning.
Høres Skipton slott bra ut?
Har alltid ønsket meg det.
Bra. Av sted med deg.
Faktisk kan alle gå.
Ikke du, Bess. Bli.
Søster, kan jeg...
Jeg vil besøke Edvard før han...
Du kan ikke.
Jeg må tilstå noe forferdelig.
Men du må vokte hemmeligheten.
Edvard er død alt.
Hva?
Når?
I går kveld.
Han hoppet ut vinduet i ørska.
Rett ut vinduet. Det er så fælt.
Men Edvard var jo på dødens rand hele livet, egentlig,
så det er jo ikke så sjokkerende.
Det gjør deg til dronning.
Ja, jeg skal bli det.
Den første dronningen på 500 år.
Tenk deg det!
Trofaste Bess. Hva skulle jeg gjort uten deg?
Om bare far så oss nå.
Morsomt faktum.
Å gå i skogen om natten
er og har alltid vært
en veldig dårlig idé.
Faen i helvete, faen!
Du?
Skulle du slå meg med steinen?
Så klart. Jeg trodde du var en loffer eller en røver eller noe.
Loffere er ikke så kjekke.
Ikke røvere heller. Ta en større stein neste gang.
Kan ikke tvinge meg hjem.
Det er umulig å tvinge deg til noe.
Men siden en død kone kan bli en utfordring
å forklare uten uønsket oppmerksomhet...
Jane, vær så snill. Kom igjen.
Jeg er her fordi du ba meg hjelpe.
La meg få lov.
Jeg kan en snarvei.
Vi når ånderleiren og overrumpler dem.
Greit.
Du trenger en dolk. Heldigvis har jeg en ekstra.
Det er ikke en dolk.
Dette er en dolk.
Du vet det gamle uttrykket om å tvinge datteren din
til å gifte seg mot sin vilje for å sikre din egen økonomiske sikkerhet?
Det er lettere andre gangen.
Og som den berømte Knox sa:
"Å fremme en kvinne som hersker
"over noe rike strider mot naturen."
Men uansett
er jeg sikker på at ryktene om Edvards nært forestående dødsfall
er overdrevne,
og vi trenger ikke frykte dumskapen til en kvinnelig monark.
Smil.
En skål for kona mi!
For Katherine.
Kan du unnskylde meg?
-Så klart, vesla. -Takk.
Og jeg kommer veldig snart til deg.
Du kan ikke la mor gjøre dette.
Det er gjort alt.
Imens på et sted åndere kun hvisker om...
Det er meg.
Testamentet er snart ferdig.
Du trenger kongens segl for å bevise at det er ekte.
Ingen våger å motsi meg.
Og innen i morgen er den eneste mulige tronraneren død.
Sett på maken. Prinsesse Maria blir strålende fornøyd.
Gratulerer. Du har vunnet friheten.
Virkelig?
Ja.
Takk, min herre.
Nei, ikke sånn.
Folk kan tro jeg har et slags ånderfengsel her nede.
Forvandle deg.
For en liten fyr.
Du skal være bonde, Hodgkins, ikke boms.
Ja, Phillips.
Vekk herren din.
Hva behager?
For noen manerer.
Vi har en beskjed til herren og fruen.
Om jeg var deg, ville jeg vekket dem fort.
Jeg kan ta imot beskjeden.
Herren og fruen er syke. Bedervet ål. Min feil.
Moren min sa alltid at når det gjelder åler,
-kan de bare spises... -Hold kjeft.
God natt.
Du vil kanskje vite
at jeg har visse ferdigheter.
Hovedsakelig når det gjelder drap.
Si hvor de er,
ellers bruker jeg dette som et læringsøyeblikk for min unge venn.
De tok en spasertur i måneskinnet.
Du vet hvordan nygifte er.
Hvor gikk de?
-Hva er det? -Hva?
Du stirret på meg.
Nei.
Greit!
Det er ikke sånn man holder en dolk.
Sier det bare så du kan forsvare deg
når vi blir angrepet av åndere.
Hva gjør jeg feil ifølge eksperten?
Håndleddet ditt er for svakt.
La meg vise deg.
Visste du at gamlekongen var besatt
av at Edvard skulle lære kampkunst?
Bueskyting, sverdkamp, nevekamp og så videre.
Og vi ble lært opp sammen til vi var ti.
Som en som slo Capoferro da jeg var åtte,
kan jeg si at du holder dolken som et falchion-sverd.
Jeg kan ta det fra deg på 15 sekunder.
Jeg tviler.
Det bør du ikke.
Skal vi vedde?
Du har ingenting å vedde.
Husker du? Du er blakk.
Det må da være noe du vil ha.
Si vilkårene.
Jeg vil spørre deg om noe.
Og du må svare ærlig.
Greit.
Og jeg forventer det samme.
Greit.
Kom igjen, da.
Jeg vinner.
Det gjør du ikke!
Jeg tar alt tilbake.
Du er tidenes beste fekter.
Kom igjen. Still spørsmålet.
Fortell om din første forvandling.
Hvorfor vil du ikke snakke?
Du lovet å svare på spørsmålet.
Jeg løy.
Kom igjen.
Det pussige med godt krydret, harsk Tudor-vin
er at den smaker veldig...
En saftig liten skjønnhet, ikke sant?
...som skyldfølelse.
Flott bryllup, mor.
Hun er bundet til den fæle grisen resten av livet.
Og hun må knulle ham.
Avskyelig.
Leicester sover av seg fylla innen midnatt.
Jeg har bedt tjenerne gi ham mye drikke.
Hva med i morgen kveld? Kvelden etterpå?
Det holder.
Vi trenger pengene hans.
Gå på rommet ditt. Stikk.
Hei.
Hva er det?
Angående far. Tror du vi kan...
Om han vil jeg skal hjelpe med et forsvar,
må han tro om igjen.
Kan jeg ikke overtale deg?
Jeg vet om en liten grevling som er kilen.
Du kan gå ut og få utløsning på en plante,
din kåte bonde.
Faren min blir kokt levende for en forbrytelse han ikke begikk,
og du, som jeg har blottet mitt blodige, bankende hjerte
og mitt svulmende lem, bryr deg ikke!
Hva slags kvinne er du?
Jeg er ikke moren eller kona di.
Jeg er av høyere rang og mer velstående,
og jeg er lei av å ha deg i livet mitt.
Takk for betroelsene og din ungdommelige kraft.
Ingen av tjenestene behøves lenger.
Er du helt sikker?
Gå på soverommet mitt og vent på meg.
Ikke rør noe.
Nesten midnatt. Vi har gått oss bort.
Vi har ikke gått oss bort. Det er ti minutter den veien.
Jeg har vært her mye.
Far sendte meg hit etter forvandlingen.
Vi finner ånder-piken din.
"Ånder-pike". Hun er bestevennen min!
Men hun sa aldri sannheten til deg.
Tenke seg til.
Vil du si noe til meg?
Du er en svikefull, pengelens drittsekk. Du lurte meg til å gifte meg.
-For å redde mitt eget liv. -På bekostning av mitt.
Straffen for giftermål mellom artene er døden.
-Jeg risikerer livet mitt for ditt nå. -Ikke mitt, Susannahs.
Den viktigste i verden.
Ja, faktisk. Du hadde ikke forstått det.
Prøv.
Faren min døde til sjøs, og plutselig hadde vi ingenting.
Moren min låste seg inne.
Margaret sluttet å snakke.
Katherine sluttet aldri å gråte.
Jeg var helt alene.
Helt til en dag da den nye piken spurte hvordan det gikk.
Ingen hadde tenkt på å spørre.
Ingen brydde seg. Susannah gjorde alltid det.
Hun fikk meg til å le.
Det er absolutt sjelden.
Gå forsiktig. Vi er nær.
Så selvsikker du er.
Flokken.
-Neimen... -Hallo.
Susannah.
Er det henne? Er det "gisselet"?
Hun kommer. Tro meg.
-Er du sikker? -Ja. Hun kommer.
Jane, vi drar hjem.
Vent her. Vi kommer straks tilbake.
Ikke la henne vente.
Hun lurte deg.
Jane! Stopp!
Susannah! Hvordan kunne du gjøre dette?
Ikke rør deg, ellers sløyer han deg.
-Jane... -Han gjør det. Han hater åndere.
Jeg trodde du var i fare.
Jeg er en narr. Jeg kom for å redde deg.
-Jeg er i fare. -Nei. Du vil ha penger.
Som dere ikke trenger. Men det gjør vi.
-Spar meg. -Det er sant.
Åndere overlever ikke en ny vinter i villmarken,
ikke med kongslandvaktene.
De piner oss, brenner leirene, låser oss inne.
Alle vet at flokken er voldelige kriminelle.
Er dette mannen din?
Jeg venter ute.
Vi er ikke kriminelle.
Altså, ja, vi stjeler for å overleve, men vi prøver å ikke skade noen.
Så du er med flokken?
Hvor lenge?
Siden du dro fra mors hus eller mye lenger?
Betyr det noe?
Jeg trodde du var vennen min.
Jeg skrubbet gulvet ditt.
Var jeg vennen din, eller var jeg bare der?
På alle årene jeg jobbet for deg,
spurte du om familien min eller hvor jeg er fra?
Greit.
Si det nå.
Endret meg liten.
Foreldrene mine banket meg.
Flokken reddet meg.
De fant arbeid til meg i et adelig sanning-hjem.
Jeg var trygg.
Til du ba meg rømme.
Ta denne.
Jeg vet det ikke fikser noe.
Takk.
Jane!
Ja, igjen!
Fort. Raska på.
Åndere er best døde.
Vi må hjelpe ham.
Nei. Vent.
La oss komme oss vekk!
Susannah, du må gå. Nå.
Se hva vi har her.
Gå.
Vær forsiktig.
Stopp!
Kom tilbake! Jeg ser deg!
Kom igjen!
-Jane! -Guildford. Gå.
Nei.
Få sverdet ut av fjeset mitt.
Vær stille.
Hør på mannen din, lady Jane.
Ja, vi vet hvem dere er.
Vi skal drepe dere.
Sånn, herr Phillips?
Du blir en god kongslandvakt, Hodgkins.
Jane, løp!
Nå har jeg deg.
Drep ham, Hodgkins.
-Fy faen. -Fy faen.
Løp!
Nei. Vær så snill!
Om du noen gang får muligheten til å elske
etter du nesten ble drept av din fetters soldater
etter et redningsforsøk etter en falsk kidnapping
av en metamorf underklasse
i skogsleirer i ditt splittede kongerike,
må du gjøre det. Det er veldig moro.
Guder, jeg vil ha deg.
-Jeg vil ha... -Ja?
Jeg vil ha skilsmisse.
Vi hadde en avtale.
Dette er galskap.
Du har rett.
Det er galskap.
God natt.
Har Leicester sendt bud?
Han er døddrukken. Mor sørget for det.
Takk gudene.
Du trenger mer vin.
Margaret, jeg...
Jeg trodde at siden Jane giftet seg med Guildford,
så ville mor finne en jeg faktisk kunne elske.
Du kan ikke forbli gift med ham.
Jeg har ikke noe valg.
Gir du opp? Du er patetisk.
Og du er et barn.
En dag gjør du akkurat som meg og Jane og alle adelsjenter i kongeriket.
Det du blir bedt om.
Drit i det.
Jeg trodde du ikke sov.
Jeg trodde du kunne banke på.
Jeg gjorde det. En god stund.
Jeg hørte deg snorke gjennom døra.
Hva vil du, Guildford?
Tro det eller ei, kom jeg for å se om du er i orden.
Mennene vi slo, var kongslandvakter.
De visste navnene våre.
De lette etter oss. Hvorfor ville de drepe oss?
Jeg vet ikke.
Jeg skriver til Edvard i morgen.
Hør her, Jane.
Jeg vil ikke være en mann som ikke holder ord.
Du spurte om min første forvandling.
Det var samme dag som moren min ble drept.
Så leit.
Ikke tving meg til å snakke om det.
Jeg lover.
Jeg skal aldri lyve mer.
Vi prøver noe nytt i morgen.
Så får du kanskje skilsmissen din.
Om psykologer var oppfunnet i 1553,
ville vår plagede helt vært en annen mann,
og dette ville vært en annen historie.
Men de var ikke det, og han er ikke det,
og det kan det ikke være. Så her er vi.
Hvor lenge tar det før gjennomsnittsmennesket kveles?
Om gjennomsnittsmennesket er en syttiåring med vasne øyne og leversvikt,
søvnapné, ødem, syfilis og gikt,
er svaret...
...ikke lenge.
Har noen sett Leicester?
For en vending.
Så synd.
Kom igjen, jenter. Travel dag.
Kongen er død!
Tiden er inne.
Kongen er død!
Sa jeg ikke at det var verdt ventingen?
Innkall rådet.
På tide å lese testamentet.
Der er det. Edvards testament.
Bess stjal det for å beskytte det og hadde det hele tiden.
Ikke se sånn på meg.
For en kløktig jente.
Om Edvard utnevnte Jane, blir Maria aldri den samme.
Hva vil skje med meg?
Men om det er Maria, er det Maria.
Pet, hva ville du ha gjort?
Petunia!
Takk for at dere er vitner denne historiske dagen.
Sannelig en historisk dag.
Lord Seymour. Testamentet?
Hvor er seglet?
Det går bra.
Seymour, kongens segl.
Det er greit. Slutt å detaljstyre.
Mine med-rådgivere, jeg er sikker på
at kongen vår etterlot oss i de dyktigste hender.
La oss se hvem sine det er.
Jeg har kong Edvards testament.
Og det har det kongelige seglet.
Du store.
Jane vet at hun burde lese.
Men hun får ikke Guildford ut av hodet.
Den tragiske fortiden, den uvisse fremtiden,
og om en kur i det hele tatt finnes,
finner hun den noen gang?
Frue, et sendebud fra London.
Mannen min er ikke her.
Det er til deg.
En beskjed til meg?
Er du fra palasset?
Edvard?
Kong Edvard er død.
Herregud.
Hans Majestet utnevnte deg til tronarving.
Lenge leve dronning Jane.
Tekst: Heidi Rabbevåg
Kreativ leder Gry Viola Impelluso