Készülök a kísérletünkre.
AZ ELŐZŐ RÉSZEKBEN
Ne!
Megmérgeztek.
-Bajban vagyok? -Óriási bajban.
Átviszünk az Északi Toronyba.
Biztos leesett, amikor kimászott.
Minek a holttest? Nálad a végrendelet.
-Persze. -Engem nevez meg.
Kerítsd elő Lady Jane Greyt és a részeges urát! Öld meg őket!
Tudod, milyen büntetés jár azért, ha egy ethián és egy igaz házasságot köt?
Ha elmondom, mind meghalunk.
Szép nyugodtan!
Remek kingslandi őr leszel.
Így, Mr. Phillips?
El akarok válni.
El kell mondanom valamit. Eduárd már halott.
Akkor királynő leszel.
Igen, az leszek.
Kingslandi őrökkel vívtunk.
Miért akarnának megölni minket?
Lord Seymour! A király végakarata?
Nálam van Eduárd király végakarata!
Őfelsége magát nevezte meg utódjául.
Éljen Jane királynő!
Íme, Anglia új uralkodója,
Jane Grey királynő.
És királyi hitvese, Guildford Dudley.
Ez a valóra vált álom a mi kelletlen párunk számára?
Vagy megtestesült rémálom?
Biztos vagyok benne, hogy minden rendben lesz.
LADY JANE
Felség!
-Felség! -Felség!
Én is felségnek szólítsalak?
Nem, te hívj Jane-nek! Semmi sem változott.
Minden megváltozott.
Mostantól fogva felségnek szólítjuk.
Anglia királynőjének.
Királyi felség!
Jane órákig nem tért magához.
Az, hogy az édesanyja ennyire tiszteli, és így hódol neki,
őszintén szólva, rohadt furcsa.
Hogy adhattad neki a koronát?
Azt mondtad, a végrendeletben én vagyok az utód.
Nálam volt egy végrendelet.
Utánajárok.
Apád köntöse lélegzetelállító.
Én vagyok az elsőszülött.
Eduárd előtt következtem volna.
Most végre egy nő ül a trónon,
de az a nyomorult Jane Grey!
Még a neve is unalmas.
Saját kezűleg kell megölnöm.
Valóban? Hogyan? Elmondanád?
Nem. Csak újra elszúrnád az egészet.
-Kérlek! Kérlek, Mária, beszélj! -Nem.
Meglesem őket. Mindenkinek vannak titkai.
Ellenük fordítjuk az országot.
Kedvesem!
Hamarosan elfoglalom jogos helyemet a trónon veled, a királyommal.
És tisztavérű, igaz gyermekeink uralkodni fognak ezer évig.
-Igen. -Igen?
-Add ide az állatkerted kulcsát! -Mit?
Kulcs! Állatkert! Most!
Őfelsége ébredezik.
Én...
Ez Eduárd ágya?
És a köntöse.
Most már az öné, felség.
Hányni fogok.
Mindenki, kifelé! Menjetek!
A gyász nem egyszerre csap le ránk.
Hullámokban jön,
mint a világ legrosszabb másnapossága.
Hogy tehette ezt velem?
Nem is szólt. Ez rá vall.
Miért engem nevezett meg Eduárd?
Ha szabad megjegyeznem,
őfelsége mindig is nagyra becsülte önt.
Én is szerettem őt.
Bárcsak vele lettem volna a végén!
Hogy megvigasztaljam.
A hírnök azt mondta, hogy kivetette magát az ablakon.
Így történt?
Azt mondják, a méreg miatt a végét járta és delíriumban volt.
Állítólag Lord Dudley egy ideje módszeresen mérgezte.
Tréfál velem?
Aligha. Lord Dudley börtönbe került a király meggyilkolásáért.
Azt mondta, ön nem volt ott a legvégén. Miért?
Egyedül akart lenni az északi toronyban.
Eduárd úgy döntött, hogy az északi torony nyirkos hidegét választja?
Nem, ezt nem hiszem el.
Én sem.
Vajon tényleg az apósa lenne a gyilkos?
Hajmeresztő gondolat.
De ha nem ő, akkor kicsoda?
Vagyis kit?
Mármint ki?
Guildford!
Jól vagy?
Hát, tudod. Te?
Hát, tudod.
Az angol nyelv ennyire tudja szavakba önteni az érzelmi viharokat.
Sajnálom, feltartottak. Én...
Elmentél az apádhoz?
Esküdözik, hogy ártatlan.
Szerinted ártatlan?
Apám egyszer száműzte Coventry hercegét Írországba,
hogy ellopja a csipkeverőjét.
Egy rafinált gazember, de nem gyilkos.
Jane, higgy nekem!
Valaki megölte.
Eduárd gyilkosa akart megölni minket is.
Ki kell derítenem, ki volt. Tartozom ezzel.
Kiderítjük.
Mindjárt pirkad.
Bárcsak maradhatnál!
A fékezhetetlen...
Jane Grey mégis sebezhető?
A lelketlen Guildford Dudley mégis érzékeny?
Nem tehetjük.
Tudom.
Nagyon óvatosnak kell lennünk.
Ez a hely nem biztonságos.
Ébresztő! Kelj fel!
Első napod királynőként.
Rajta! Vár a királyság.
Jó reggelt, anyám! Charles!
Jane nagyon szerencsés.
Anyám, ez tényleg ennyire fontos?
Jók nekem a régi ruháim.
Nem. Királynő vagy.
Ha nem úgy festesz, mint egy uralkodó, a nép nem fogad el.
Henrik király az ékszereivel csak úgy tündökölt.
Te nem akarsz ragyogni?
Rendben. A zöldet kérem.
Mindjárt indulunk a koronázási ceremóniára.
Estélyek, versenyek, lovagi tornák.
Új szentelt olajat rendelek, kifényesíttetem a jogart,
de nem annyira, hogy csúszós legyen.
De ragyogni fognak.
Csodálatos!
Ez mennyei!
Miért van rajtad jegygyűrű?
Anyánk hozzáadta Leicesterhez.
Micsoda?
Hihetetlen vagy!
-Meghalt. Jól vagyok. -Meghalt. Jól van.
És mielőtt belefognál a szokásos, méltatlankodó litániádba,
gondolj csak bele! Nekem köszönhetően
gazdagok vagyunk, biztonságban, boldogságban élünk...
Befejezted? Beszélnem kell a Titkos Tanáccsal.
Lord Dudley-ról?
Guildford szerint az apja ártatlan.
Minden Dudley azt hiszi, hogy az apjuk ártatlan,
de sosem az, és mindig kivégzik őket.
Eduárd nem akarná, hogy egy ártatlan embert kivégezzenek.
Készülődnöm kell.
-Jane, adhatok egy tanácsot? -Nem!
Higgadtan kell irányítanod, mindenekelőtt királyi módon.
Ahogy Anjou Margit mondta: „Élj a jelenben!”
A férje elmezavarban szenvedett,
nem tudom, miért volt jó neki, de az volt.
Viselkedj királynőként!
Próbálok.
Katherine, az nem a tiéd! Nem.
Hozzanak egy tál zöld almát,
mindennap legyen friss, és ne legyen foltos!
A legjobb spanyol bort akarom reggelire,
és a legkiválóbb rizlinget ebédre.
Megjöttünk!
Az ajtó nem nyílik ki magától!
Igen.
Igen, ezt el tudom viselni.
Kifelé!
Sikerült.
Jane uralkodónak akar látszani.
De, kérem...
Nézzék ezeket a fajankókat!
Ártatlan vagyok!
Térden állva könyörgök, felség! Kínok közt.
Ez a mondat a gyötrelem.
Ne gúnyolódj, te nyomorult semmirekellő!
Alulról belelátok az orrodba.
Dudley, a tofana az ön zsebében volt.
Magyarázza meg, miért! Ez parancs!
Őszintén azt gondolja, hogy tönkretennék
egy velencei bársonyköpenyt, és kinyújtanám a zsebét
egy ólom méregtartóval? De kérem!
Akkor hogyan került oda? Halljam!
Felség, kérem, nézze a tényeket!
Nem veszi észre a cselszövését.
A király halála után
Lord Dudley utódai trónra kerülnek.
Ez tény.
Megvolt hozzá az eszköze, volt indítéka,
és királyi tanácsadóként a lehetősége is.
És van egy szemtanúm.
Milyen szemtanú?
A szakácsom.
Egy szakács!
Aki látta Lord Dudley-t az említett méreggel.
Hazugság!
Te ostoba!
Sok más vezetőhöz hasonlóan
Jane is rájött, hogy egy problémás udvart örökölt...
Charles!
...egy megosztott királyságban.
Más néven...
Charles!
...szar a helyzet.
Kerítse elő a szakácsot!
Biztos vagy benne, hogy ez mindenszentek előtt volt?
Igen. Egész nap a konyhában talpaltam,
és vérzett az orrom azon az éjszakán.
Lementem egy kis kenyérért, hogy elállítsam a vérzést,
nagyon hatásos.
-És megláttam azt a gazembert. -Lord Dudley-t.
Így van. Őt.
Valami port szórt őfelsége ételébe.
Hozza ide a palota főkönyvét!
Honnan tudtad, hogy méreg? Láttad?
Igen, egy tálban volt.
Miféle tálban?
Egy arany tálban. Fényes volt.
Tehát egy arany tál volt. Nem doboz.
Igen... Keletről.
Keletről? Cathayből?
Kelet-Norwichból.
Nagyon szép ott ilyenkor.
Kielégítő választ kapott felséged?
Köszönöm.
Szívesen, felség.
Csak még valami!
A palota főkönyve szerint nem is dolgoztál aznap!
A gazember
és a por...
Hazudsz. És nem megy jól neked.
Engedjék el Lord Dudley-t!
Miért csináltad ezt?
Kényszerítettek? Lefizettek?
Válaszolj!
Emlékeztetlek, hogy a hamis tanúságtétel
az egyik szemgolyó elvesztésével jár.
Egy kanál által.
Kényszerítettek vagy megvesztegettek?
Áruld el!
Kapjátok el!
Szörnyeteg! Kapjátok el!
Istenek!
Szörnyeteg!
A szakács egy ethián volt?
Igen. Felnyársaltam.
Szívesen, felség!
Seymour, nem ölhet meg csak úgy embereket! Az a nő...
Nem nő volt, hanem fenevad.
Tehát Dudley valóban ártatlan volt.
A szakács volt a méregkeverő, ő főzte ki az egészet.
Ügyes volt, felség.
Istenem, ez a bűz!
Ocsmány fenevadak!
-Ez az. -Felség!
Szabadságot és gazdagságot kínálok
egy apró szívességért cserébe.
Ha érdekel, szállj be a dobozba!
Vagy maradj itt, és várd meg, amíg Lord Seymour vissza nem tér,
és folytatja a kísérletet!
Válassz!
Nyugalom! Mindjárt lemegy a nap.
Itt már biztonságban van.
Új istálló, nagyobb, mint a régi helye.
Igyekeztem, hogy kényelmes legyen, milord.
Várj csak! Milordnak szólítottad a lovat?
Lord Seymour, azt mondtam, Myler.
A neve Myler.
Fusson!
Ne hagyd, hogy a paripád elkóboroljon! Az istenekre!
Kikötjük.
Hallottam, hogy Dudley elbocsátotta a királyi lovászokat az istállókból.
Miért?
A Dudley családnak saját lovászai vannak.
És a királynő ezt parancsolta.
Kié ez az ágy?
És kié ez a ruha?
-Az enyém, uram! -Aligha. Ez bársony.
Biztosan az uradé.
Nem. Csak egyetlen magyarázat lehet erre.
Őfelsége máris kitette az ágyából
Guildford Dudley-t.
Így van, uram.
Hadd kísérjem ki!
Hallott a szakácsról?
Lefogadom, hogy több fenevad is rejtőzik a palotában.
Talán mesélhetne erről séta közben.
A kardom!
Elveszteném a fejemet is, ha nem lenne a nyakamon.
Lovak...
Patás patkányok.
Innom kell.
Petunia!
Petunia! Petunia, hol vagy?
Elvettél valamit, ami nem a tiéd, testvérem!
Kérlek, ne bántsd!
Bolondnak nézel minket Seymourral?
Eduárd végakaratát
te loptad el.
Eduárdnak joga volt megneveznie az utódját.
Te alattomos kis némber!
Kérlek, engedd el!
Jobban érdekel ez a dög, mint a saját testvéred.
Ne, Mária! kérlek! Bocsáss meg! Sajnálom.
Ki kell engesztelned.
Megteszem, ígérem.
Látod azt a dobozt?
Mi van benne?
Azzal ne törődj!
Tedd Jane királynő mellé! Ma este.
Ne nézz bele!
És ne szólj senkinek!
Nocsak-nocsak! Monteagle bárónő, aki mint tudjuk,
meglovagol mindent, jelentkezett udvarhölgynek.
Abbahagynátok ezt a pokoli lármát?
Lady Somerset!
Bárcsak Jane is úgy tudna lelkesedni a hízelgő levelekért,
mint Frances.
Mennyi az idő?
„Gratulálok”, ezt nehéz volt leírnia.
Tudjátok, minek nevezett, amikor férjhez mentem?
Könyörtelen és berzenkedő intrikusnak.
Ki most a cselszövő, te némber?
Katherine és Margaret lesznek az udvarhölgyeim.
Igen! Ugye szabad?
Rendben van.
És én?
Veled nagyobb terveim vannak.
Felség!
Bess!
Gondoltam, ezek tetszenének.
A könyvek közt otthonosan érzem magam.
-Köszönöm, Bess. -Szívesen.
Várj!
Kérlek, maradj! Igyál velem!
Ihatnánk Eduárdra. Beszélhetnénk az udvarról.
Örülnék neki, felség.
Az öcsém nagy hamiskártyás volt.
És valahányszor rajtakaptam,
csak nevetett, és azt kérte, hogy játsszunk újra.
Nehéz nemet mondani a családnak.
Bess, Lord Seymour és Eduárd közel álltak egymáshoz?
Az uralkodói lét során nemcsak
az isteni kegyelem kérdőjelezhető meg
és az öröklött teljhatalom,
hanem az is, hogy a hűség magától értetődő.
Még a királyi tanácsosoké sem az.
Bess, felzaklat, ha Eduárdról beszélünk?
Nagyon hiányzik.
Nekem is.
Örülök, hogy itt vagy, és hogy téged választott.
Ami a hatalom kérdését illeti,
Sevillai Szent Izidor gondolatai
mindig megnyugtattak.
Mennem kell.
Bess hercegnő!
-Guildford! -Jane!
Mehetünk?
-Seymour áll minden mögött. -Tessék?
Ő mérgezte meg Eduárdot. És ő akart minket megöletni.
-Van bizonyítékod rá? -Még nincs.
Amikor kihallgattam a tanút, a szakácsot,
úgy nézett Seymourra, mintha rettegne tőle.
Aztán elmenekült, és ethiánná vált.
Aztán megölték.
Ilyen egyszerűen. Mintha nem számítana.
Jane, beszélnünk kell!
Ez tarthatatlan.
Meg kell beszélnünk, hogy a változások hogyan befolyásolják a megállapodásunkat.
Gyógyírra van szükségem, és gondolom, te el akarsz válni,
az egész erről szól.
Áll még a megállapodás?
Áll.
Nagyobb gondjaink is vannak ennél.
Minden másodpercben, amit itt töltök, csak teher vagyok.
Neked, az apámnak és saját magamnak. Miért nem érted meg?
Megértem.
-Miért nem próbálod meg? -Mindent megpróbáltam.
Semmi sem működött.
Te vagy a tudós.
Legendásan kíváncsi a természeted.
-Igen. -Olyan, mintha feladnád.
Sosem adtam fel semmit az életemben.
-Valóban? -Valóban.
-Igazán? -Igazán.
Bizonyítsd be!
Sajnálom. Tudom, hogy nem akarod.
Mennem kéne.
Jó ötlet.
Guildford!
Apám! Isten hozott!
Mész valahová?
A házas élet máris összezavart?
Hiba volt.
Jane nem fog segíteni, ahogy ígérte,
és én is célpont vagyok.
Firenzébe megyek.
A könyvtáruk egy levelet őriz
Assisi Szent Ferenctől, az segíthet.
Attól a félnótástól? Nem lesz benne semmi.
Nem maradhatok itt. Lehetetlen.
Mit mondtam neked? Semmi sem lehetetlen.
Nézz rám! Halálra ítéltek, és itt vagyok, élek.
A feleségednek köszönhetően.
Fiam! Itt az ideje, hogy beszéljünk a jövődről.
Gyerünk, ülj le!
Jane-nek téged kell megneveznie királyként.
Most csak tréfálsz velem.
Királyi hitvesként senki vagy.
Csak egy csinos kis játékszer.
De királyként hatalmad lesz, megvédheted magad
és megkeresheted a gyógyírt.
Minden pillanatot és forrást annak szentelhetsz, hogy megtaláld.
És addig is biztonságban vagy,
koronával a fejeden a trónon.
Mi az?
Ez a házasság nem a gyógyírről szólt.
Hanem a királyságról. Rólad.
Jól van. Talán szörnyeteg vagyok, amiért
azt szeretném, hogy a fiam Anglia királya legyen?
Azért, hogy végre tisztára mossa a nevünket?
Az az igazság, Guildford,
hogy sok energiát és pénzt öltem bele,
hogy törvényt szegjek. Veszélybe sodortam magunkat
és hallgattam a titkodról, hogy életben maradj.
Cserébe csak ezt kérem.
Ne hagyd, hogy az egyetlen hibád
a nagyságod akadálya legyen!
Óvatosan, Pet! A fekete vipera marása halálos.
Köszönöm!
Egy ethián!
-Petunia! -Ne ijedjen meg!
Köszönöm, hogy megmentette az életemet.
Nagyon sajnálom, hogy nem tudtam megvédeni az öccsét.
Meg akartad menteni?
Igen, de kudarcot vallottam.
Mondj el mindent!
Most, Phillips?
Rajta, Hodgkins!
Rajta!
Álmok. Titokzatosak, mégis felnyitják a szemünket.
A kingslandi őrséget egy ember irányítja.
Lord Seymour?
Én nyertem.
Felség!
Lord Seymour!
Adjon egy listát a kingslandi őrökről!
Név szerint, ha lehet.
Persze.
Miért?
Szeretné növelni a létszámot?
Miért tenném?
Betartatják a körzetesítő törvényt,
amely nélkül a fenevadakkal kéne együtt élnünk.
Minden katona, név szerint, ahogy kérte, felség.
Parancsoljon!
Az alávaló gazember!
Jaj! Milyen ügyetlen vagyok!
Ennyit erről.
Lord Seymour! Vacsorát adok ma este.
Igazán?
Valóban?
Remélem, ott találkozunk!
Vacsora?
Tényleg? Jane vacsorát ad?
Én is ezt gondoltam.
Elegem volt a kutyából!
Az istenekre, ő az!
Legközelebb kalapot csinálok abból a kutyából!
Bess!
Nem hagyom, hogy bántson! Ígérem. Menj!
Nővérem! Lord Seymour!
Húgom! Mondd el, mi történt!
A kígyó megdöglött.
Megdöglött?
Azt hiszem, nem volt elég levegő a dobozban, hogy lélegezzen.
De mindenesetre döglött.
Sajnálatos.
Kedves ajándék volt Jane-nek.
Szereti a természettudományokat.
Mókuskám, nekem kellett volna kiválasztanom a megfelelő állatot.
A kígyók köztudottan gyengék.
Nem. Ismerem a húgomat. Hazudik.
Bess nem elég merész
az udvari élet kényes kívánalmaihoz.
A gyilkossághoz?
Igen. Hozz egy kis tofanát a vacsorára!
Jane ma este meghal.
Fátylat a múltra! Barátok vagyunk?
Fátylat rá! Barátok vagyunk.
-Barátaim! -Drágám...
Ne most! Barátaim, a lányom, a királynő,
üdvözli önöket ezen a szerény estélyen.
Köszönöm, hogy eljöttek.
Szeretett királynőm,
hogyan tudnám meghálálni intellektuális erejét
és gyermeki hűségét?
Mindenem az öné!
Jól van. Italt!
-Jane! -Guildford!
Nem szeretem, ha veszekszünk.
De nagyon jól megy.
Köszönöm, neked is.
Csak tartsd meg a szavad!
Úgy lesz, mindent megteszek,
amint Eduárd gyilkosát elfogják és megbüntetik.
Köszönöm.
Egyébként hogy haladsz vele?
Éppen túljárok az eszén.
Érdekes.
Bőrtáska, piros szalag,
és Jane azt mondta, hogy lesz egy kulcs...
egy rózsás dobozban.
Itt nincs semmi.
Hol van? A nemjóját!
Megtisztelő a királynőjüknek lenni.
Tudom, hogy meg fognak védeni engem,
ahogyan oly' kötelességtudóan megvédték szeretett kuzinomat is.
Felség, régóta várok már erre.
Hogy átadjam szívélyes
gratulációmat.
Köszönöm, Mária hercegnő.
Pácolt gesztenye a popóba.
-Lenyűgöző. -„Pácolt gesztenye a popóba”?
Így éltem túl a himlőt.
Ha már a himlőről van szó,
gondolj csak Simon kuzinra Swanage-ban!
Guildford, velem kell jönnöd holnap a vadászatra.
Hajnalban. Jávorszarvasra.
Az egyetlen dolog, amire vadászom holnap hajnalban, az a párnám.
Hát persze! Meg kell őrizned a részeges, sörbűzös hírneved.
Egy igazi semmirekellő, ezért dicséret jár!
Ez a hírnév erősen túlzó.
Igen.
Mondd csak, mit csinálsz egész nap?
Megöl minket a kíváncsiság.
Nos, én...
Én pedig a szakácsnőről szeretnék többet tudni.
Nem tartja furcsának, hogy megmérgezte a királyt?
Mi lehetett az indítéka?
A vadak gyűlölik az igazakat. Micsoda kérdés ez?
Itt az ideje tósztot mondani!
Igen, tósztot!
Remekül hangzik. Köszönöm, Lord Seymour!
Mint mondtam,
az okos királynőnkre,
aki kiszimatolta a közöttünk bujkáló ethiánt.
Az a hír járta, hogy az udvarban van egy ethián,
így személy szerint igazán hálás vagyok.
Várjanak!
Csak szeretném elmondani, milyen büszke vagyok
magamra.
Ne aggódj, elintézem!
-Ezt hol tanultad? -Elhallgass, koncentrálok.
Tudják, három gyermeket neveltem fel egyedülálló anyaként,
ami nagy kihívás volt, de sikerrel jártam.
-És most a legidősebb, királynő. -Anyám!
Csakúgy, mint drága jó anyám, aki Franciaország királynője volt.
Csak hét hétig.
Az édesanyákra!
Milyen ostoba vagyok! Én vagyok az egyetlen anya itt.
Jaj!
Idd meg!
Nem, ma még dolgod van.
Rám!
Bocsánat! Röstellem!
Semmi baj, idióta!
Mindent tönkreteszel.
Felesleges volt megvédened a vacsoránál.
Megszoktam már.
Hogy viseled?
Nem érdekel, mit mondanak.
Akik számítanak, pontosan tudják, ki vagyok.
Jól van. Mi ez?
Leveleknek tűnnek, de nem tudom elolvasni. Kóddal írták.
És ha ez nem a bűn jele, akkor nem tudom, mi az.
Ez nem Atbash. És nem is behelyettesítésen alapul.
Az Alberti titkosítás.
Micsoda?
Nem beszélek arámiul, de nem vagyok teljesen ostoba.
Gyere velem!
Jól van.
Ez az.
Rejtjelező tárcsa.
Miért van nálad?
Henrik király titkosírással üzent a római császárnak,
amikor el akart válni.
A bizalmasai megtanulták a kódolást, aztán apám is megtanította nekem.
Tehát Seymour is tudja. Istenekre, okos vagy!
Még szép.
Az éjszakák fehér szaténban
Soha nem érnek véget
Levelek, amiket írtam
És sosem küldtem el
Szépség, ami mindig hiányzott
Amit sosem láttam
Az igazságot
Többé nem mondhatom el
Mert szeretlek
Igen, szeretlek
Hogy szeretlek
Ó, igen...
Mondtam, hogy az ajtómhoz gyere!
Egy igazi lovagias gesztus.
Utálom a gesztusokat és a lovagiasságot.
Frances, édes szerelmem!
Minden este nyugodtan alszom,
borízű álmaimban látom, ahogy összefonódunk
mezítelenül.
Istenem!
Megtisztelne azzal, hogy a feleségem lesz örökre?
Nem!
De szeretem!
Ugyan, te nem szeretsz engem!
És ha férjre lenne szükségem, ahogy nincs,
nem téged választanálak.
Miért?
Stan, te nem vagy férjnek való.
Dehogynem. Az alázat mintaszobra vagyok.
Nos, ha az lennél,
apáddal téged választottunk volna Jane férjéül,
és nem Guildfordot.
Igen? Nos, ez elég nagy ostobaság volt, figyelembe véve, hogy Guildford egy...
Figyelembe véve, hogy mi?
-Semmi. -Micsoda?
Kankótól szenved.
Ha még egyszer látni akarsz,
elmondasz mindent!
Miért nem hagytad, hogy Frances megigya a mérget?
Tetszik neked?
Minden gyilkosságnak van célja.
Igen!
Azok a kis korcsok!
Vajon Jane mit csinál vele egész nap?
Szerelmesen évődnek.
Eloldoznál, mókuskám?
Valami nincs rendjén.
Tudod, mi a furcsa?
A nyugati istállóból elbocsátották a lovászokat.
Jane parancsára.
Jane parancsára?
Mit csinál a nyugati istállóban?
Viszket a fülem.
Valami nincs rendjén, és ki fogom deríteni, mi az.
Közeledett a hajnal, de rettenthetetlen kódfejtőink
még mindig nem találtak semmit, ami Seymourra utalt volna.
Ehelyett csupán...
„A muffom nedvesen remeg a várakozástól,
hogy ismét megkorbácsolhassam a rémült fenekedet. Üdvözöl: Mária.”
Ezeket Seymournak írta.
Pajzán üzenetek.
Ezt hallgasd!
„A legtöbb firenzei polgárral ellentétben
az özvegycsinálód csodálatosan teszi a dolgát.”
A hímtagjára gondolt?
Várj! Ez nem hímtag, ez a méreg.
„A firenzei özvegycsináló” a tofana.
-Ez a méreg ölte meg Eduárdot. -Együtt ölték meg.
Mária nem szerette az öccsét?
Istenekre, naiv vagyok!
Az emberek önzőek és csalódást okoznak.
Reggel össze kell hívnom a tanácsot.
Elmegyünk apádhoz.
Mindjárt itt a hajnal.
Légy óvatos!
Mária!
Jane királynő! Gondolom, a nyugati istállóból jössz.
Én is oda tartok.
Ne! Várj, Mária, nem lehet!
Igazán? Nem lehet?
És miért nem?
Mert...
Minden nő életében eljön az a pillanat, amikor pánikba esik,
és elhamarkodott döntést hoz,
amit sokkal előbb megbán, mint hinné.
Jane-nél ez a pillanat most jött el.
Megölted Eduárdot.
Itt a bizonyíték.
Add ide azt a kurva levelet!
Nem te vagy a királynő.
Mondj le a trónról, vagy halj meg, Jane!
Mondj le a trónról, vagy halj meg!
Frances ismeri Guildford titkát.
Mária tudja, hogy Jane ismeri a titkát.
És nekem is van egy titkom.
Szándékosan ködösítek, hogy fokozzam az izgalmakat.
Vagy egy laikus kifejezéssel élve: Itt jön a csavar.
Eduárd életben van.
Életben van!
A feliratot fordította: Usztics Anna
Kreatív supervisor Kwaysser Erika