Pregăteam următoarea încercare.
ANTERIOR
Nu!
Ești otrăvit.
- Cât de grav e? - Catastrofal.
Trebuie să te mutăm la Turela de Nord.
Probabil că a căzut încercând să scape.
De ce ne trebuie cadavru? Ai testamentul.
- Sigur că-l am. - Sunt menționată.
Găsește-i pe lady Jane Grey și pe soțul ei bețiv! Omoară-i!
Știi care este pedeapsa pentru căsătoria dintre etieni și veritieni?
Dacă spun cuiva, murim cu toții.
Ușurel.
O să fii un soldat Kingsland pe cinste, Hodgkins.
Așa, domnule Phillips?
Vreau să divorțăm.
Îți mărturisesc ceva îngrozitor. Eduard este deja mort.
Asta înseamnă că tu ești regină.
Da, o să fiu.
Cei de care am scăpat erau soldați Kingsland.
De ce voiau să ne omoare?
Lord Seymour, testamentul regelui.
Am testamentul regelui Eduard.
Majestatea Sa te-a numit moștenitoare la tron.
Trăiască Regina Jane!
S-a instituit noul monarh al Angliei,
regina Jane Grey.
Și consortul ei, Guildford Dudley.
Să fie un vis devenit realitate pentru cuplul nostru reticent?
Sau un coșmar în carne și oase?
Sunt sigur că totul va fi în regulă.
LADY JANE 2.0
Majestatea Voastră!
- Majestatea Voastră! - Majestatea Voastră!
Trebuie să-ți spun „Majestatea Voastră”?
Nu, tu să-mi spui „Jane”! Nu s-a schimbat nimic.
Totul s-a schimbat.
De acum înainte, ne adresăm ei ca „Majestatea Voastră,
„Regina Angliei.”
Majestatea Voastră!
Jane a fost în stare de șoc ore întregi.
Dar faptul că mama ei îi arăta un asemenea grad de respect și deferență e
al naibii de dubios.
Cum ai putut să-i dai coroana?
Ai zis că ai testamentul, că mă numește pe mine.
Am spus că am un testament.
O să investighez.
Roba tatălui tău arată uluitor.
Eu am fost primul copil al tatei.
Eu trebuia să domnesc înainte.
Și acum, în sfârșit, pe tron este o femeie,
și este afurisita de Jane Grey!
Și numele ei e plictisitor.
Pur și simplu trebuie s-o omor cu mâna mea.
Serios? Cum? Vrei să-mi povestești?
Nu. O să strici iar totul.
- Te rog! Te rog, Maria, nu mă îndepărta! - Nu.
O să-i spionez. Toată lumea are secrete.
Apoi întoarcem țara împotriva lor.
Iubirea mea!
În curând îmi voi ocupa locul de drept pe tron, și tu îmi vei fi rege.
Și copiii noștri veritieni cu sânge pur vor domni o mie de ani.
- Da. - Da?
- Dă-mi cheia de la grădina ta zoo! - Poftim?
Cheia! De la zoo! Acum!
Majestatea Sa se trezește.
Sunt...
Acesta este patul lui Eduard?
Și halatul lui.
Acum sunt ale dvs., Majestate.
Cred că mi se face rău.
Toată lumea, afară! Afară! Ieșiți!
Doliul nu te lovește deodată.
Vine în valuri,
precum cea mai lugubră mahmureală din lume.
Cum a putut să-mi facă așa ceva?
Nici măcar nu m-a avertizat. Tipic lui!
De ce m-ar numi Eduard pe mine?
Dacă îmi permiteți,
Majestatea Sa v-a ținut întotdeauna la loc de cinste.
Și eu l-am iubit.
Îmi doresc să fi fost alături de el la final.
Să-i fi oferit alinare.
Mesagerul mi-a spus că s-a aruncat pe fereastră.
Este adevărat?
Ei spun că a fost în chinurile finale ale unui delir indus de otrăvire.
Se pare că lordul Dudley îl otrăvea încet de mai multă vreme.
Glumești?
Rareori. Lordul Dudley a fost închis pentru uciderea regelui.
Ai spus că nu i-ai fost alături în ultimele lui momente. De ce?
A vrut să fie singur în Turela de Nord.
Eduard a ales să se căznească în frigul umed din Turela de Nord?
Nu, nu cred.
Nici eu.
Să fie ucigașul chiar socrul ei?
Această idee este strigătoare la cer.
Dar, dacă nu el, atunci, cine?
Adică, cui?
Adică, cine?
Guildford!
Ești bine?
Știi cum e... Tu?
Știi cum e...
E cea mai apropiată discuție în engleză care să recunoască un zbucium emoțional.
Îmi pare rău că am întârziat. M-am...
Te-ai dus să-ți vezi tatăl?
Jură că e nevinovat.
Tu crezi că e nevinovat?
Odată, tatăl meu l-a exilat în Irlanda pe Ducele de Coventry
ca să-i fure dantelăreasa.
E un nenorocit viclean, dar nu e criminal.
Jane, îți jur.
Ei bine, cineva este.
Cine l-a ucis pe Eduard a încercat să ne omoare și pe noi.
Trebuie să aflu cine a făcut asta. Îi datorez asta.
Vom afla.
Se apropie zorii.
Mi-aș dori să poți să rămâi.
Vulnerabilitate...
din partea îndărătnicei Jane Grey?
Sensibilitate din partea imoralului Guildford Dudley?
Nu putem să facem asta.
Știu.
Trebuie să fim foarte atenți, Jane.
Locul ăsta nu e sigur.
Trezește-te! Deșteptarea!
Prima zi ca regină.
Haide! Te așteaptă regatul.
Bună dimineața, mamă! Charles.
Cât noroc are Jane!
Mamă, chiar e atât de important?
Mă simt bine în hainele mele.
Ba nu. Ești regină.
Dacă nu arăți ca un monarh, oamenii nu te vor accepta ca fiind unul.
Regele Henric era atât de plin de bijuterii, încât chiar strălucea.
Tu nu vrei să strălucești?
Bine. Cea verde, vă rog.
Ne așteaptă o feerie a încoronării.
Banchete, concursuri, turniruri...
Vă comand un nou ulei pentru mirungere. Sceptrul și bastonul sunt lustruite,
dar nu prea mult. Nu cât să fie alunecoase.
Dar vor străluci frumos.
Minunat!
Asta e divină.
De ce porți verighetă?
Mama a pus-o să se mărite cu Leicester.
Poftim?
Ești culmea!
- A murit. Sunt bine. - A murit. E bine.
Și, înainte să te avânți într-un discurs indignat și previzibil,
gândește-te la asta! Datorită mie,
suntem bogate, în siguranță și fericite. Deci...
Mai durează mult? Trebuie să discut cu Consiliul de Coroană.
Despre lordul Dudley?
Guildford crede că tatăl lui e nevinovat.
Cei din familia Dudley cred mereu că tatăl lor e nevinovat,
dar nu sunt niciodată și sunt executați.
Eduard nu și-ar dori să fie executat un om nevinovat.
Trebuie să mă gătesc.
- Jane, pot să-ți dau un sfat? - Nu!
De acum, trebuie să fii calmă, să deții controlul și să fii regină.
Margareta de Anjou avea o vorbă: „Trăiește în prezent!”
Soțul ei avea crize de nebunie
și nu văd cum a ajutat-o, dar, cumva, a făcut-o.
Ești regină. Poartă-te ca atare!
Asta intenționez.
Katherine, aia nu e pentru tine. Nu.
Vreau un castron cu mere proaspete
în fiecare zi, și să nu aibă pete maronii.
Vreau cel mai bun vin claret spaniol la micul-dejun
și cel mai distins Riesling de Rin la masa de prânz.
Am ajuns!
Ușa n-o să se deschidă singură, haideți!
Da.
Da, pot să tolerez așa ceva.
Da, hai, plecați!
Am reușit.
Jane vrea să aibă un aer regal.
Dar, zău așa...
Uitați-vă la idioții ăștia!
Sunt inocent!
În genunchi, o implor pe Majestatea Voastră. În agonie!
Însăși sintaxa asta denotă agonie.
Nu te încrunta la mine, gunoi mucos ce ești!
Din unghiul ăsta, pot să-ți văd în nas.
Dudley, aveai Tofana în buzunar.
Explică-mi! E o poruncă!
Chiar credeți că aș distruge
o mantie de catifea venețiană lărgindu-mi buzunarul
cu o cutie de otravă din plumb? Adică...
Atunci, cum a ajuns acolo? Spune-mi!
Majestate, vă rog, concentrați-vă pe dovezi!
E clar că sunteți impasibilă la uneltirea lui.
Dar, ca urmare directă a morții regelui,
descendentul lordului Dudley va ocupa tronul.
Ipso facto!
A avut mijloacele, motivul
și, fiind consilier regal, oportunitatea.
Și am un martor.
Ce martor?
Bucătăreasa mea.
O bucătăreasă!
Care l-a văzut pe lordul Dudley cum administra otrava menționată.
Minciuni!
Prostule!
Precum mulți lideri dinainte și după,
Jane își dă seama că a moștenit administrarea năpăstuită...
Charles.
... a unui regat divizat.
Cunoscut, de altfel, drept...
Charles!
... o mare debandadă.
Găsește bucătăreasa!
Sigur era ziua dinaintea banchetului de Sărbătoarea Tuturor Sfinților?
Bineînțeles. Stătusem mult în picioare în bucătărie,
și în acea seară mi-a curs sânge din nas,
așa că am coborât să iau o bucată de pâine ca să opresc hemoragia.
Funcționează de minune.
- Apoi l-am văzut pe nemernic. - Pe lordul Dudley.
Corect. Pe el.
Presăra o pulbere peste tocănița Majestății Sale.
Adu-mi registrul palatului!
De unde știi că era otravă? Ai văzut-o?
Da, o ținea într-un bol.
Ce fel de bol?
Unul de aur. Da. Strălucitor.
Un bol auriu. Nu o cutie.
Da. Pur și simplu... Din Orient.
Din Orient? Din Cathay?
Din orientul regiunii Norwich.
E minunat în această perioadă.
Întrebările Majestății Sale și-au primit răspuns?
Mulțumesc.
Cu plăcere, Majestate.
Încă ceva.
Conform registrului palatului, n-ai lucrat deloc în acea zi.
Ticălosul
și pulberea...
Minți. Și nici măcar nu te pricepi să faci asta.
Eliberează-l imediat pe lordul Dudley!
De ce ai făcut asta?
Ai fost forțată sau mituită?
Răspunde-mi!
Și îți amintesc că pedeapsa pentru mărturie mincinoasă
este scoaterea ochilor.
Cu o lingură.
Forțată sau mituită?
Spune-mi imediat!
După ea!
Fiară! Prindeți-o!
Doamne!
Fiară!
Bucătăreasa era etiană?
Da. Așa că am înjunghiat-o.
Cu plăcere, Majestate.
Seymour, nu poți să omori oameni pur și simplu. Femeia aceea...
Nu era femeie, ci fiară.
Deci Dudley chiar era nevinovat.
Și bucătăreasa l-a otrăvit și a inventat totul.
Bravo ție!
Doamne, ce duhoare!
Fiare împuțite.
- Aia e. - Majestate!
Îți ofer libertate și bogăție
în schimbul unui mic favor.
Dacă ești interesat, intră în cutie
sau stai aici și așteaptă până când lordul Seymour se întoarce
să-și pregătească următorul experiment.
Tu alegi.
Relaxează-te! Aproape a apus soarele.
Ești în siguranță aici.
Grajduri noi, mai mari decât vechea ta șandrama.
M-am străduit să fie comod aici, milord.
Stai! Tocmai i te-ai adresat calului cu „milord”?
Lord Seymour, am spus „Myler”.
Numele lui e Myler.
Fugi!
Nu-ți lăsa armăsarul slobod! Doamne!
Îl priponesc eu.
Am auzit că nemernicul de Dudley a dat afară grăjdarii regali.
De ce a făcut asta?
Familia Dudley are propriii grăjdari.
Și au fost ordinele reginei, milord.
Al cui e patul ăsta?
Și ale cui sunt hainele astea.
- Ale mele, milord. - Nu prea cred. Asta e catifea.
Trebuie să fie ale stăpânului tău.
Nu. Există o singură explicație.
Majestatea Sa deja l-a dat afară pe Guildford Dudley
din patul Său.
Așa e, milord.
Vă conduc afară?
Ai auzit de bucătăreasă?
Pun pariu că sunt mai multe fiare care mișună pe la palat.
Poate îmi spuneți mai multe la plimbare.
Sabia mea.
Mi-aș pierde capul dacă nu era prins.
Caii...
Șobolani cu copite, zău așa.
Trebuie să beau ceva.
Petunia?
Petunia! Petunia, unde ești?
Ai luat ceva ce nu-ți aparține, surioară.
Te rog, nu-i face rău!
Crezi că eu și Seymour suntem proști?
Testamentul lui Eduard.
L-ai furat.
Eduard a avut dreptul să-și aleagă moștenitorul.
Javră perfidă ce ești!
Te rog, dă-i drumul!
Îți pasă mai mult de potaia asta decât de propria ta soră.
Nu. Maria, te rog! Iartă-mă! Îmi pare rău.
Trebuie să te revanșezi.
O să mă revanșez. Promit.
Vezi cutia aia?
Ce conține?
Nu-ți bate capul cu asta!
Așaz-o lângă regina Jane! În seara asta.
Nu te uita înăuntru!
Nu spune nimănui!
Surpriză! Baroneasa Monteagle sau, cum îmi place să o numesc,
„coțăie-tot”, s-a oferit să fie doamnă de onoare.
Da. Puteți să încetați zgomotul ăla infernal?
Lady Somerset.
Ce bine ar fi dacă Jane ar găsi plăcere în cuvinte lingușitoare,
precum Frances.
Cât e ceasul?
„Felicitări.” E un cuvânt cam lung pentru ea.
Știi cum mi-a zis când m-am căsătorit cu tatăl tău?
„O intrigantă neînduplecată și mereu nemulțumită.”
Acum cine e intrigantă, nenorocito?
Katherine și Margaret vor fi doamne de onoare.
Da! Se poate, vă rog?
Da, e în regulă.
Și eu?
Nu. Am planuri mărețe pentru tine.
Majestatea Voastră!
Bess!
M-am gândit că o să vă placă.
Cărțile mă fac mereu să mă simt ca acasă.
- Mulțumesc. - Cu plăcere.
De fapt, stai!
Rămâi, te rog! Hai să bem ceva împreună!
Bem în cinstea lui Eduard.
Mi-ar face plăcere, Majestate.
Fratele meu trișa incredibil de mult la cărți.
Da! Și, de fiecare dată când îl prindeam,
râdea și ne ruga să jucăm din nou.
Și e greu să-ți refuzi rudele.
Spune-mi, Bess, lordul Seymour și Eduard erau foarte apropiați?
Una dintre problemele pe care le ai când ești monarh,
în afară de ideea discutabilă a dreptului divin
și a puterii absolute moștenite,
este că loialitatea nu poate fi luată de bună.
Nici din partea consilierilor regali.
Bess, te deranjează că vorbim despre Eduard?
Mi-e dor de el.
Și mie mi-e dor de el.
Mă bucur că ești aici și că te-a ales pe tine.
Când vine vorba despre putere,
consider că ideile lui Isidor din Sevilla
pe acest subiect sunt revelatoare.
Trebuie să plec.
Prințesă Bess!
- Guildford! - Jane!
Mergem?
- Seymour a pus totul la cale. - Poftim?
L-a otrăvit pe Eduard. Sigur el i-a trimis pe soldați să ne omoare.
- Ai dovezi? - Încă nu.
Când am interogat o martoră, care era bucătăreasă,
se uita la Seymour ca și cum ar fi fost îngrozită de el.
Apoi a fugit și s-a transformat în etian.
Și apoi au ucis-o.
Pur și simplu. De parcă n-ar fi contat.
Jane, trebuie să vorbim.
Este insuportabil.
Trebuie să discutăm despre cum schimbarea de situație ne afectează înțelegerea.
Eu tot trebuie să mă vindec și cred că tu tot vrei să divorțezi,
așa că totul se rezumă la asta.
Mai avem o înțelegere?
Da.
Dar acum avem probleme mai mari.
Jane, fiecare secundă pe care o petrec aici reprezintă un risc.
Pentru tine, pentru tatăl meu și pentru mine. De ce nu înțelegi?
Ba înțeleg.
- Atunci, de ce nu ai încercat? - Am avut treabă.
Nu a funcționat nimic.
Se presupunea că ești savantă.
Că ai o minte extraordinar de curioasă.
- Sunt. Și am. - Mie mi se pare că renunți.
Nu am renunțat niciodată la nimic în viața mea.
- Zău? - Da.
- Pe bune? - Pe bune.
Atunci, dovedește!
Îmi pare rău. Știu că nu vrei asta.
Ar trebui să plec.
E o idee bună.
Guildford!
Tată, bine ai revenit!
Pleci undeva?
Te-a zăpăcit deja căsnicia?
A fost o greșeală.
Nu mă ajută, cum ai promis tu,
și e ca și cum aș avea o țintă pe spate.
Mă duc la Florența.
Acolo e o bibliotecă cu o scrisoare
de la Sfântul Francisc de Assisi. Poate ajută...
Idiotul ăla? N-o să aibă nicio idee bună.
Nu pot să rămân aici. E imposibil.
Ce ți-am spus? Nimic nu e imposibil.
Uită-te la mine! Am fost condamnat la moarte, dar sunt viu.
Datorită soției tale.
Fiule... e timpul să vorbim despre viitorul tău.
Haide, ia loc!
Jane trebuie să te numească rege.
Doar nu vorbești serios.
În calitate de consort, nu valorezi nimic.
Cel mult, ești o jucărie simpatică.
Dar, în calitate de rege, ai putere să te protejezi
și să cauți un leac.
Poți să dedici tot timpul și toate resursele ca să-l găsești.
Și, până în acea zi fericită, vei fi în siguranță,
încoronat, pe tron.
Ce e?
Căsătoria nu a avut legătură cu vindecarea mea.
A fost vorba despre regat. A fost vorba despre tine.
Bine. Sunt un monstru îngrozitor
fiindcă am vrut ca fiul meu să fie regele Angliei, da?
Pentru că am vrut ca, în sfârșit, să spăl numele familiei.
Guildford, adevărul este
că am consumat multă energie și bani,
am încălcat legea, ne-am pus pe toți în pericol
ascunzându-ți secretul doar ca să te țin în viață.
Asta e tot ce cer la schimb.
Acum, nu lăsa singurul tău defect
să te împiedice să atingi măreția!
Ai grijă, Pet! Mușcătura viperei negre e letală.
Mersi!
Etian!
- Petunia! - Nu te teme!
Mersi că m-ai salvat mai devreme, când eram cu Maria.
Îmi pare rău că n-am putut să-ți protejez fratele.
Ai vrut să-l salvezi pe Eduard?
Da, dar am eșuat.
Spune-mi totul!
Acum, Phillips?
Haide, Hodgkins!
Dă-i bătaie!
Visele. Misterioase, dar elucidante.
Soldații Kingsland sunt controlați de un singur om.
Lord Seymour?
Am câștigat.
Majestatea Voastră!
Lord Seymour!
Am nevoie de lista gărzilor Kingsland.
În ordine alfabetică, dacă se poate.
Desigur.
De ce?
Vă gândiți să recrutați mai mulți?
De ce aș face asta?
Gărzile mele Kingsland susțin Legea diviziunii,
fără de care am trăi la grămadă cu fiarele.
Toți soldații, în ordine alfabetică, așa cum a cerut Majestatea Voastră.
Poftim!
Nemernic mic!
Ups! Ce împiedicat sunt!
S-a dus ideea asta!
Lord Seymour, diseară organizez o mică petrecere la cină.
Serios?
Abia aștept să ne vedem acolo!
Petrecere la cină?
Serios? Jane organizează o petrecere la cină?
Așa am zis și eu.
Gata cu câinele!
Doamne, ea e!
Data viitoare când ne vedem, o să port câinele ăla pe post de pălărie!
Bess!
Nu o să-i permit să-ți facă rău. Promit. Du-te!
Surioară! Lord Seymour!
Surioară, spune-mi ce s-a întâmplat!
Șarpele era mort.
Mort?
Da, presupun că nu a avut destul aer în cutie ca să respire.
Dar, în orice caz, e mort.
Din păcate.
Ar fi fost un cadou foarte frumos pentru Jane.
Îi plac științele naturii.
Prăjiturico, trebuia să mă lași pe mine să aleg fiara.
Se știe că șerpii sunt foarte fragili.
Nu. Îmi cunosc sora. Minte.
Bess nu are curajul necesar
pentru cerințele delicate ale vieții la curte.
Te referi la crimă?
Da. Fă rost de niște Tofana pentru blestemata asta de petrecere!
Jane Grey moare în seara asta.
Dăm uitării? Suntem din nou prieteni?
Dăm uitării. Suntem din nou prieteni.
- Prieteni! - Bună, dragă...
Nu acum! Prieteni, fiica mea, regina,
vă urează bun-venit la umila ei serată.
Mulțumesc că ați venit.
Preaiubita mea regină,
cum aș putea vreodată să-ți răsplătesc tăria intelectuală,
loialitatea ta familială?
Tot ce am îți aparține.
Corect, să bem!
- Jane! - Guildford!
Nu-mi place când ne certăm.
Dar ești as la asta.
Mulțumesc, și tu.
Vreau doar să-mi promiți.
O să fac asta. O să dedic toate resursele
după ce-l prindem și-l pedepsim pe asasinul lui Eduard.
Mulțumesc.
Apropo, cum decurge asta?
Chiar acum îl atrag în capcană.
Sunt intrigat.
O mapă de piele cu panglică roșie aici,
și Jane a spus că e o cheie într-o...
cutie cu un trandafir.
E goală.
Unde e? La naiba!
Sunt onorată să vă fiu regină.
Știu că mă veți proteja cu toții,
așa cum l-ați protejat cu loialitate pe dragul meu văr.
Majestate, aștept de mult asta.
Șansa de a-ți ura cele mai sincere
felicitări.
Mulțumesc, prințesă Maria.
Castane murate prin dos.
- Fascinant! - „Castane murate prin dos”?
Așa am învins variola.
Păi, dacă vorbești de variolă,
cred că te gândești la vărul Simon din Swanage.
Guildford, mâine trebuie să vii cu mine la vânătoare.
Elanii se prind ușor în zori.
Din păcate, mâine-dimineață nu o să-mi vânez decât perna.
Bineînțeles. Ai de păstrat o reputație de bețiv notoriu.
E un destrăbălat și trebuie lăudat pentru asta.
O reputație extrem de exagerată.
Da.
Chiar mă întrebam. Ce anume faci în timpul zilei?
Suntem foarte curioși.
Păi...
Seymour, și eu sunt curioasă să știu mai multe despre bucătăreasă.
Nu ți se pare ciudat ca ea să-l fi otrăvit pe rege?
Ce motiv ar fi putut să aibă?
Fiarele urăsc veritienii, desigur. Ce întrebare ridicolă!
Cred că e timpul pentru un toast.
Da, un toast.
Sună minunat! Mulțumesc, lord Seymour.
După cum spuneam,
în cinstea reginei noastre inteligente,
care a descoperit etianul care era printre noi.
Mereu au existat zvonuri că avem un etian la curte,
așa că eu sunt cu adevărat recunoscător.
Stați, eu...
Vreau să spun câteva cuvinte despre cât de mândră sunt
de mine.
Nu-ți face griji! Mă descurc.
- Unde ai învățat să faci asta? - Taci! Mă concentrez.
Vedeți voi, am acceptat provocarea de a crește trei copii
în calitate de mamă singură și am izbândit.
- Și acum, fiica mea cea mare e regină. - Mamă!
Ca draga mea maman, care a fost regina Franței.
Doar șapte săptămâni.
Pentru mame!
Ce fraieră sunt! Sunt singura mamă de aici.
Ups!
Beți!
Nu, tu trebuie să fii apt.
În cinstea mea!
Îmi pare rău! Scuze!
E în regulă, idiotule.
Distrugi totul.
Nu trebuia să-mi iei apărarea la cină.
Fac asta de mult timp.
Cum suporți?
Nu-mi pasă ce spun.
Oamenii care contează știu exact cine sunt.
Bun. Ce avem aici?
Arată ca niște scrisori, dar nu le pot citi. Sunt codate.
Dacă asta nu e dovadă de vinovăție, nu știu ce e.
Nu e Atbash. Nu e niciun cifru de substituție.
Este cifrul Alberti.
Ce?
Poate că nu vorbesc aramaică, dar nu sunt complet cretin.
Vino cu mine!
Bun.
Uite-o!
E o roată de cifrare.
De ce ai așa ceva?
Regele Henric a folosit cifrarea ca să comunice cu împăratul roman
când a încercat să divorțeze.
El i-a învățat pe cei din cercul lui de apropiați, și tata m-a învățat pe mine.
Deci și Seymor îl știe. Doamne, chiar ești deștept!
Normal că sunt.
Nopți petrecute în satin alb
Care nu se sfârșesc niciodată
Scrisori pe care le-am scris
Fără să vreau să le trimit
Frumusețea pe care înainte am ratat-o
Cu acești ochi
Care o fi adevărul
Nu mai știu
Pentru că te iubesc
Da, te iubesc
Cât de iubesc
O, da...
Ți-am spus că ne vedem în fața ușii mele.
Un gest măreț de cavalerism.
Urăsc gesturile și urăsc cavalerismul.
Frances, scumpa mea iubire!
În fiecare seară mă afund profund
în vise alimentate de vin, în care suntem împreunați
și dezbrăcați.
Dumnezeule!
Îmi faci onoarea de a fi soția mea pentru eternitate?
Nu!
Dar te iubesc!
Te rog! Nu mă iubești.
Și, chiar dacă aș avea nevoie de un soț, și nu am,
nu te-aș alege pe tine.
De ce?
Stan, pur și simplu nu ești bun de soț.
Ba sunt! Sunt un exemplu perfect de devotament.
Ei bine, dacă ai fi fost,
eu și tatăl tău te-am fi ales pe tine ca să te căsătorești cu Jane,
nu pe Guildford.
Da? Ei bine, asta a fost destul de stupid, având în vedere că Guildford este un...
Având în vedere că Guildford e ce?
- Nimic. - Ce e?
El suferă de gonoree.
Dacă vrei să mă mai vezi vreodată,
trebuie să-mi spui totul imediat.
De ce nu ai lăsat-o pe Frances să bea otrava?
Îți place de ea?
Pentru că fiecare crimă are nevoie de un scop.
Da!
Ciudații naibii!
Ce crezi că face Jane cu el toată ziua?
Vreun joc de iubiței.
Poți să mă dezlegi, prăjiturico?
Se întâmplă ceva.
Știi ce mai e ciudat?
Grăjdarii de la Grajdul de Vest au fost concediați.
La ordinele lui Jane.
Ale lui Jane?
Ce treabă are la Grajdul de Vest?
Mă mănâncă urechea.
Se întâmplă ceva ciudat și o să aflu ce anume.
Pe măsură ce se apropie zorii, criptanaliștii noștri curajoși
nu au găsit nimic care să îl incrimineze pe Seymour.
În schimb, au găsit...
„Păsărica mea tremură umedă la gândul
„că îți va biciui din nou fesele îngrozite. Cu drag, Maria.”
I-a scris asta lui Seymour.
Ce scârbos!
Fii atentă la asta!
„Spre deosebire de majoritatea florentinilor,
„ucigașa ta își face treaba în mod admirabil.”
Crezi că se referă la scula lui?
Stai! Nu e scula lui. E otravă.
„Ucigașa florentină.” E vorba despre Tofana.
- Asta e otrava care l-a ucis pe Eduard. - L-au omorât împreună.
Credeam că Maria și-a iubit fratele.
Doamne, ce naivă sunt!
Oamenii sunt egoiști și dezamăgitori.
Trebuie să solicit o ședință de consiliu.
Mergem la tatăl tău.
Se apropie zorii.
Ai grijă!
Maria?
Regină Jane! Presupun că vii de la Grajdul de Vest.
Acolo merg și eu.
Nu! Stai, Maria! Nu poți să faci asta.
Serios? Nu pot?
De ce nu?
Pentru că...
În viața fiecărei femei vine un moment în care intră în panică
și ia o decizie necugetată pe care o va regreta
mult mai devreme s-ar aștepta.
Pentru Jane, acel moment este acum.
Tu l-ai ucis pe Eduard.
Am dovada.
Dă-mi scrisoarea aia nenorocită!
Nu tu ești regina.
Abdică sau mori, Jane!
Abdică sau mori!
Deci Frances știe secretul lui Guildford.
Maria știe că Jane știe secretul Mariei.
Am și eu un secret.
O confuzie intenționată care are ca scop amplificarea intrigii.
Sau, cum se spune în popor, o întorsătură de situație.
Pentru că Eduard este în viață.
În viață!
Subtitrarea: Valeriu Cosa
Redactor Cristian Brînză