Jo no tenia dret a la corona. Per què m'ha nomenat a mi?
Vaig ser la primogènita.
I, ara, hi ha una dona al tron:
la meuca de la Jane Grey.
L'hauré de matar jo mateixa.
Els etians no sobreviurem a l'hivern
amb els nous guàrdies.
Deixeu-los en pau, esbirros de pacotilla.
Jo soc l'Archer.
Per què encara no és mort el seu líder?
Faig el que puc.
Tu vas robar el testament.
Posa aquesta capsa al costat de la Jane.
Et posa trista parlar de l'Edward?
Me n'alegro.
Necessito una cura i tu, el divorci.
Encara tenim un pacte?
No m'he rendit en ma vida.
Demostra-ho.
Han acomiadat els mossos dels estables.
Què hi deu fer, allà?
-És el verí que va matar l'Edward. -El van matar plegats.
Vas matar l'Edward. En tinc proves.
Abdica o mor!
Doncs això, el gir de guió: l'Edward és viu.
Hi havia una vegada un jove rei a qui van enverinar
i van donar per mort,
però es veu que no ho estava.
On soc?
Edward, rei meu.
L'Edward la coneix.
L'ha vista milers de cops en una efígie.
Aquesta monja anciana és la formidable Margaret Beaufort.
Però, per a l'Edward, és simplement la…
Iaia?
És clar.
Et vam rescatar.
T'ha anat pels pèls.
Ta germana desequilibrada gairebé et mata.
La Mary m'estava enverinant.
Has tingut sort que tinguéssim l'antídot.
Segons la Jane, no existeix.
Els veritians pensen que ho saben tot.
Estic confós.
Recordo amagar-me a l'ampit.
Em va caure alguna cosa al cap.
Para de queixar-te.
Ets viu.
Ella és una gran escaladora.
Et va portar a l'esquena.
He de tornar a palau.
Ho faràs, però primer has de descansar.
Aquí, amb la iaia, estàs segur.
A palau tot va bé.
A palau no va tot bé.
LA REINA JANE
La Mary ha estrangulat la Jane i l'ha deixat inconscient
sobre la gespa com si fos una caca de gos.
Però la Jane només pensa en el…
Guildford.
Rupert, on és en Guildford?
En un lloc segur.
Als prats del sud.
Aquí hi havia papers i cartes en clau. Les necessito. On són?
Ha vingut la princesa Mary i s'ho ha endut tot.
Majestat?
Hem de parlar del vostre marit.
Mentrestant, en un campament etià no tan llunyà…
Els escocesos volen resposta abans d'un mes.
I han enviat una botifarra.
És una proposta seriosa.
Botifarra? Ecs!
A mi m'encanta.
Acceptem les condicions.
No hi estàs d'acord?
No és això.
Però hi ha qui pensa que, si ens aliem amb Escòcia,
serà passar d'un veritià a un altre.
Qui pensa això? Tu i els teus joves amiguets?
La reina escocesa ens ha promès drets complets per lluitar.
Només cal que arribin al tron anglès.
Senzill, oi?
I tornarem a viure.
Francament, no tenim més opcions.
Guàrdies!
Per Anglaterra i la reina Jane.
Guàrdies!
La reina Jane?
Prepareu les espases.
Quin desastre.
Estic histèric. Faig cara d'histèric.
És senzill: la Mary va matar l'Edward i gairebé em mata a mi.
No en tenim proves.
El meu coll.
Un morat borrós?
En Seymour afirma que era amb ell.
Si hi hagués algun testimoni del fet, seria diferent, però ara mateix…
No. Convoca el Consell.
No són amics vostres.
Han de saber la veritat.
La veritat de qui? La Mary us pintarà com una mentidera
i serà un pretext per deposar-vos.
No la menystingueu.
Té cap punt dèbil?
Només un.
És una dona.
Jo soc una dona.
Sí, però teniu en Guildford.
Els homes donen seguretat.
Heu de nomenar en Guildford com el vostre rei al més aviat possible,
tinc tota la paperassa feta.
El meu rei?
No em cal un rei. L'Edward em va triar a mi.
No, va triar el vostre fill.
Només us va nomenar perquè us casàveu i…
No és cert.
Oh, i tant, jo hi era.
No us ho prengueu personalment, per alguna cosa és reialme i no reinalme.
Un rei solidifica el vostre dret al tron.
Us coronaríeu tots dos alhora.
A tothom li agrada el 2 x 1.
Ho podeu anunciar al banquet.
Un banquet? No, de cap manera.
Sí, un banquet.
Necessito un pla.
La noblesa ja ve de camí.
Si voleu guanyar la Mary, la noblesa ha d'estar de la vostra part.
Que passin una bona estona i jugueu segons les punyeteres normes.
Majestat, la vostra mare us reclama urgentment.
Digue-li que no puc.
Perfecte. També hi ha una irlandesa singular a la porta.
M'ha suplicat que us donés això.
Maleïts dits esquifits!
D'això va l'endogàmia castellana.
La Jane té un coll dur com un roure.
La donaves per morta, nineta. Ho vas fer prou bé.
I si ho diu a algú?
No té proves.
Bombonet, la Bess em preocupa. No ha sortit de l'habitació avui.
Potser està menstruant.
Trama alguna cosa.
Vigila-la. Vaig a buscar un aliat.
Que em portin el carruatge. He de muntar un exèrcit.
A cada generació,
hi ha un polític a qui li agrada fer de creador de reis.
O, en aquest cas, creador de reines.
-Aparta't, pallús. -Sí, altesa.
-Us presento en Lord… -Norfolk.
He d'arribar al tron ja.
La Jane Grey destrossarà el món veritià.
No ho veig clar.
No vull una guerra civil.
Si no penseu ajudar-me, què coi hi feu, aquí?
Suposo que tenia nostàlgia.
Solia jugar amb el vostre pare a muntar blocs
per aquest jardí.
No soc estúpida.
Vull el cap de la Jane en una pica i em cal un exèrcit.
Vinga.
Què voleu realment?
Quan sigueu reina,
vull ser el Lord Canceller.
El lloc està ocupat.
Ja.
Per en Lord Seymour.
Un home menyspreable.
Sa mare em va explicar que sempre volia que l'assotessin.
Menyspreable.
Feu fora en Seymour, poseu-m'hi a mi
i us enviaré 5.000 homes per lluitar.
I pel que fa a la pobra Jane…
Tot això s'ha de rentar. Tot.
A l'esquerra… La meva esquerra.
L'altra esquerra! Ruquetes.
Per què vens sol? I la Jane?
Sa majestat envia records.
Es nega a veure'm?
Com gosa?
Charles, agafa-la!
Caram, quin bon tir.
No siguis cavallot.
-Cavall. -Què passa?
Hi ha expressions absurdes.
Mare, i si posem el vi en aquell racó?
Així tindran un lloc on parlar.
La noblesa veurà la Jane com a reina per primer cop,
i tu dius que les aliances fortes volen molt de vi i xerrameca.
Almenys alguna de les meves filles ha estat atenta.
Sempre.
Margaret, prou.
Aquest matí he rebut una carta de la comtessa de Swinford
i diu que li ve de gust acollir-te.
-Ets una nena amb molta sort. -Com?
Fa diverses generacions que instrueix nenes
perquè es converteixin en dones obedients de la reialesa europea menor.
Em fas fora?
L'any passat hi va morir una nena.
Estava malalta d'abans.
No em pots manar.
Això ja ho veurem.
On és el corcó de la vostra germana?
Que bé veure't, Susannah.
Mare meva, què t'ha passat?
-Ens has fet atacar? -Com?
Els guàrdies han entrat al campament en nom de la reina.
No ho faria mai, això.
Si us plau, creu-me.
Però si encara sagnes.
-Estic bé. -Deixa'm mirar-t'ho.
Tinc una cosa per als blaus.
És àrnica.
Seu, va.
Tens les mans gelades.
No siguis criatura.
O sigui que reina Jane.
No m'ho podia creure.
Jo tampoc.
Sento això de l'Edward.
Jo també.
De debò no hi havia ningú més per nomenar com a hereu al tron?
Molt graciosa.
Saps què? No em fas gens d'enveja.
La cosa està fatal
i va a pitjor.
No tornarà a passar.
On vas?
A fer la meva feina.
Lords, Lords!
La guàrdia reial queda desmantellada.
-Però, majestat… -Silenci.
S'ha acabat.
I, si algú em desobeeix, el penjaré.
Que vagi bé el dia.
Majestat, si m'ho permeteu, us precipiteu.
El regne necessita ordre.
El regne necessita canvi.
Què direu a la gent quan ens envaeixin les bèsties?
Que no han de tenir por.
Els de pell de cabra, inútil!
No obstant, la Jane té molt a témer.
Sobretot, de part de la Mary.
Per sort, la Jane és bona plantant cara als abusadors.
Al cap i a la fi, fa anys que practica amb sa mare.
Majestat,
heu fet algun passeig entretingut últimament?
He passejat per veure els meus consellers.
Heu reunit el Consell?
Una reunió sorpresa, princesa.
Ha dissolt la guàrdia.
-Disculpeu? -No és "disculpeu", és "què".
La guàrdia és l'únic que s'interposa entre nosaltres i la plaga.
Ja no.
Això és una bogeria.
Els etians són malvats.
Fastigoses aberracions de la natura.
Cal destruir els monstres de Satanàs.
Els vam fer fugir amb un foc purificador i tu…
No! Vós teniu un cor bondadós i una ment progressista.
Què més farà la vostra generació?
A mi m'intriga molt.
Ciao!
Mare de Déu…
Odia profundament els etians.
És clar que sí, ruqueta de dues potes.
Continua…
El rei Henry va enviar la mare de la Mary a pastar fang
i es va quedar amb l'Anna Bolena,
qui va resultar ser una bèstia, dins i fora del catre.
-Perquè era salvatge. -Ja ho he captat.
Per a la Mary, les bèsties no són només l'enemic.
També són l'arrel de la seva desgràcia.
L'odi.
El seu taló d'Aquil·les és l'odi.
Dudley, tinc una idea.
Això acaba de començar, t'ho prometo.
A veure si l'Archer s'hi avé.
Em vas ensenyar un llatí de merda…
Aquí diu "Com curar una bèstia"?
Estic fent recerca.
Recerca?
Sé que hi ha etians que odien tant ser el que són
que farien qualsevol cosa per alliberar-se'n.
I què has descobert?
Res.
Perquè no hi ha cura.
Com ho saps?
Saps el fill de la cuinera?
El noiet que va fugir?
Va sentir a parlar d'una cura a Londres.
Pagues perquè et facin mal mentre estàs canviat.
El dolor ensenya el cervell o l'ànima a no tornar a canviar.
No funciona.
Finalment, va morir dels cops.
Sé que vols ajudar i t'estic agraïda.
I, si el teu pla funciona,
serà un canvi radical.
Però tothom ha de saber que no hi ha cura.
No tornis a qüestionar el nostre dret a existir.
D'acord.
És clar.
Tens raó. Em sap greu.
Molt bé.
Fes-la arribar a l'Archer.
Majestat?
És ma mare. Surt per la finestra.
Mare, quina sorpresa tan agradable.
Jane!
Intento parlar amb tu des d'aquest matí.
No tinc temps per a això.
Sí que en tens.
En Guildford és un cavall!
Hòstia.
Ho he vist amb els meus ulls. Organitzaré el divorci.
Fa una setmana, la Jane desitjava el divorci, però ara…
No, no ho facis.
Jane, no pots estar casada amb un etià.
Si ho hagués sabut, mai no t'hauria…
Forçat a casar-m'hi?
Almenys soc reina, que era el que volíeu aconseguir.
No me'n penedeixo.
Tu ets al tron i jo, a palau.
Però mai estarem segures amb aquest suposat home al teu costat.
Posa fi al matrimoni o ho faré jo.
Jo soc la reina.
No tens poder per fer-me fer res.
Déu meu, te l'estimes?
I tant.
Jane!
Les dues coses més molestes del món:
el so d'algú menjant una poma
i que ta mare tingui raó.
Guildford.
En Rupert m'ho ha dit. Estàs bé? Ho has denunciat?
Calla i besa'm.
Passa alguna cosa més. Què és?
Després, però…
Què passaria si no volgués el divorci?
Què passaria?
-Coi de llaços. -Ja.
Creus que m'agradarà?
Espero que sí.
He investigat sobre com deu ser.
He llegit llibres, però això…
Penses parlar tota l'estona?
No.
Potser sí.
Penses deixar-te les botes?
No, no.
-Espera. -Jane?
No sé què he de fer.
No suporto no saber les coses.
Jo te'n puc ensenyar, si vols.
Sí, vull.
Ha estat sorprenentment vigorós.
Gràcies… Suposo.
La Mary et podria haver matat.
Tinc un pla.
He escrit a l'Archer.
He convidat els etians al banquet.
Has convidat etians al teu banquet de coronació?
Estàs com una cabra.
La noblesa es posarà furiosa.
Sobretot la Mary.
Estic segura que em tornarà a atacar
i tindré testimonis.
Traïció.
És arriscat.
Però genial.
Entenc que mon pare no en sap res.
No sap els detalls.
Guildford?
Saps que ton pare m'ha demanat que et faci rei?
És el seu somni.
Per això et vas casar?
No.
Em vull curar, res més.
Vull controlar la meva vida.
La Jane sap que l'etianisme no té cura.
¿Però l'hi hauria de dir ara
i, potser, destorbar aquesta detumescència deliciosa?
O hauria d'esperar?
Esperar, sens dubte.
Iaia, estic fent una becaina.
Aixeca't!
I tu qui ets?
Ningú important. Més o menys. Estàs en perill.
Què dius? Aquest convent és de la meva iaia.
-Estic seguríssim. -I per què estàs tancat?
No estic tancat.
-Estic tancat! -Ara sí, majestat?
Com saps qui soc?
D'aquí 30 segons, vindran unes monges a veure't.
Fes veure que no et trobes bé i agafa les claus.
No tinc por d'unes monges.
Què faran? Pregar fins que em mori?
I per què hauria de confiar en tu?
Podries ser un assassí enviat per ma germana.
Bombonet, si et volgués matar, series mort.
Darrera ocasió.
No, em quedo.
Tinc bona intuïció per a aquestes coses.
Tu mateix. Per cert, em dic Fitz.
Princesa Bess, feu-ne via!
Hi hem d'arribar abans que fosquegi.
Trobo molt estrany que la iaia sigui monja.
Què volia de l'Edward?
Prou de preguntes. Acabem i marxem!
Un, dos!
Hauria d'avisar la Jane.
És el correcte.
Deixeu una nota.
És estrany i meravellós quan, finalment,
veus algú en la seva versió més autèntica,
amb defectes i virtuts, dons i malediccions,
i t'adones que, segurament, aquí rau la seva perfecció.
Tant de bo l'altra persona ho veiés així.
Hola, princesa.
Una nota per avisar la Jane.
Ets una noia entremaliada.
Conec una altra princesa que consideraria això com una traïció.
La Mary no és reina.
Però ho serà.
I, fins que no arribi el feliç dia, no vull que t'hi fiquis.
-Pugeu. -Porta'ns a Kenninghall!
Arrenca.
Edward, si no has menjat res.
No tinc gaire gana al matí.
Gràcies per haver-me cuidat i alimentat tan bé,
però crec que aviat podré marxar.
Encara no.
Mentre ta germana es dirigia a la torreta per matar-te,
tenies por?
És clar que sí.
Doncs prepara't.
Què vols dir?
Déu meu, ets una tortuga!
Soc una tortuga.
Ets etiana?
I tu també.
És impossible. M'hauria transformat durant la pubertat.
No, els homes de la reialesa solen estar tarats.
Ton pare no va tenir pèl al pubis fins als vint-i-tants.
Edward, ets un etià,
i seràs el primer rei etià.
Com desencadenaràs el canvi?
Amb una altra poció màgica?
Era medicina.
La màgia no existeix.
És hora de treure la bèstia que portes dins
i salvar el regne.
Mor, etià! Mor!
La petita Grey, quina criatura violenta tan interessant.
Millor una espasa real.
Té, nineta, prova.
Agafes l'arma amb la dreta. Prototípic, elegant…
Però amb les dues mans
et proporciona més poder en el combat.
Som-hi.
Molt bé.
Ta mare n'estaria orgullosa.
Se me'n fot ma mare.
Que bonic.
La meva estava feta una harpia.
Saps què és el millor de les mares?
Que algun dia moren.
-Merda! -Merda!
Seymour.
És que, Stan, quan corones un rei,
vols alguna cosa que digui:
"No soc aquí només pel poder, però ajuda."
Papa, t'he de dir una cosa.
-Dudley. -Estimada!
Lady Frances! Quin plaer veure-us.
Us agraden els meus dissenys per a la corona d'en Guildford…?
He de parlar amb tu. Fora.
No, jo em quedo.
Sí, deixeu que es quedi.
Ha d'aprendre com funciona la cort
i no trobarà millors tutors.
Stanley, seu.
Tinc vi i pastís de colomí, si us ve de gust un mos.
No, no em ve de gust cap mos.
Em vas dir que la Jane seria reina i que en Guildford no molestaria.
Passa res?
És un cavall.
En Guildford, un cavall?
Quina gràcia.
Què redimonis us pot fer pensar una cosa així?
M'ho va dir l'Stan.
M'hi va obligar.
De debò et creies que no ho descobriria?
Sabia que ho descobriríeu, però que no hi podríeu fer res,
o sigui que era igual.
Això ja ho veurem.
Quin dia. M'he fet amic de la més jove de les Grey.
I no et creuràs a qui he tancat a Kenninghall.
Norfolk.
Seymour, ja me n'anava.
Us veig al banquet.
Els homes seran a la porta a mitjanit.
Ell?
Totes les amistats tenen un preu.
Quan sigui reina, ell serà Lord Canceller.
-És el meu lloc. -Supera-ho.
M'estàs fent fora?
Ni t'imagines què he fet avui per tu.
Encara podem fornicar, amor.
No posis mala cara, Seymour. Saps que em posa furiosa.
Treu les pilotes dels pantalons i en posició.
No ho faré
fins que em respectis professionalment.
Llavors, pum-pum al cul.
Doncs s'ha acabat.
Passa-t'ho bé tota sola a la festa rància d'aquesta nit!
Tothom sap com són els nervis
pel primer banquet que s'organitza en honor teu.
Excepte tu, és clar, simple camperol.
Hola.
Estàs preciosa.
Quina mà vols?
Que bé, no m'he de tallar l'orella.
Són precioses.
Eren de la meva mare.
No, Guildford. No les puc acceptar.
Abans de coneixe't, estava perdut.
Bevia, jugava, em barallava, cardava…
pena.
Ara, per primer cop a la meva vida, tinc esperança.
M'has donat esperança, Jane.
Jane.
Guildford, t'he de dir una cosa.
A vosaltres us buscava, colomins.
Vinga, el regne us espera.
Llest?
Gràcies per venir.
Encantat.
-Quin plaer veure-us. -Hola. Moltes gràcies.
Quin ram més maco.
-Un plaer. -Encantat.
Proveu el dofí, està al punt.
No us havia reconegut!
Estàs preciosa, monstreta!
I doncs, us agrada? A mi m'encanta. Vinga, a mamar.
Després us presentaré tota aquesta gent.
Majestat, permeteu que us presenti el duc de Norfolk.
Majestat.
El consort.
Per poc temps.
I en Lord Scrope.
Té gairebé tot West Country.
I les Midlands.
Tothom se n'oblida, de les Midlands.
Estàvem parlant de les revoltes de Cheapside.
A Cheapside sempre s'estan revoltant.
Potser els hauríem d'ensenyar a llegir.
Que bona.
Ja m'havien dit que éreu divertida.
Jane, es revolten per culpa vostra.
Princesa Mary, quin honor que hàgiu pogut venir.
I ara què, majestat?
Regalem menjar a les bèsties?
Norfolk, veniu. Vull una copa.
Majestat, ja són aquí.
Com vas, bonica?
-Té. -Hola, mare.
Què fas tan empolainada?
No t'agrada?
Ets una vídua, no una meuca de Bankside. Treu-t'ho.
Que la donin pel sac.
A prendre pel sac.
Gent. Gent! Atenció, atenció.
Si us plau, silenci. La vostra reina ha d'anunciar una cosa.
La Jane mira les persones més importants del regne
i l'home a qui podria estimar,
i entén per què el destí l'ha duta fins aquí just ara.
Estimats companys…
Per canviar el món.
Avui, us convido a rebutjar
la divisió i l'odi de generacions passades.
Hem de tornar a viure plegats,
en pau i units.
Els etians i els veritians.
Prou Lleis Divisòries.
Com a missatge d'unitat,
aquesta nit he convidat alguns amics etians.
Un plaer haver vingut.
Princesa Mary, podríeu fer un brindis?
Un brindis?
¿Voleu que compartim el nostre vi, menjar
i aire amb aquestes abominacions?
Com goseu contaminar el palau del meu pare?
No sou benvinguts aquí.
Sí que ho són.
Jo els he convidat.
I soc la vostra reina.
Reina?
Sou un error.
Un error perniciós que té el poder gràcies a un pas en fals desgraciat,
no gràcies al dret diví.
La sang dels déus corre pel meu cor.
I veuré què corre pel vostre quan…
Quan què?
Digues a la teva reina què faràs.
Per a una persona anglesa,
no hi ha res més humiliant que fer una escena en públic.
Això és propi d'altres llocs.
Tal exhibició perpetrada per una princesa reial
és un incendi social
i, sens dubte, un suïcidi polític.
Archer.
Gràcies per acceptar la invitació.
La fi de les Lleis Divisòries.
¿Era una proposta real
o ens vau convidar per ser el formatge de la trampa?
Sincerament, ignorava la desigualtat d'aquest regne.
No n'estic orgullosa,
però no ho veia i no hi havia de pensar.
Però és l'únic que importa.
Si ho fem,
caldrà una seriosa reconciliació entre els pobles.
Temps, negociació… La noblesa hi està d'acord?
La noblesa veritiana més important es queda tota la setmana.
Ajuda'm a convèncer-los.
Jo no soc diplomàtic.
La victòria no s'aconsegueix només al camp de batalla.
Cors i ments?
Sí, una cosa així.
Sí! Beveu, beveu…
No, no, un moment.
Teniu pinyes?
Magranes. Teniu magranes?
Una festa sense pinya?
Porteu-me pinya. Vinga.
M'ajudes amb una discussió que tinc amb la meva dona?
Sabeu si existeix una cura?
-Per a la ressaca? -Sexe.
Pastís d'anguila.
No, una cura per a… l'etianisme.
Creus que la necessitem?
Com si estiguéssim malalts o maleïts?
T'estic prenent el pèl.
No la necessitem.
Per què la voldria? Soc un mussol, hi veig a la nit.
I tu què pots fer?
És cert.
Adeu.
Imbècil.
M'agradava, i els seus cabells, també.
Quin plaer!
Majestat.
No t'havia vist mai vestit així. Totalment. Tu també.
Guildford, hem de parlar.
Què passa, Jane?
T'ho vaig intentar dir ahir, però…
Què?
No hi ha cura.
Com dius?
La cura etiana… no existeix.
-No ho saps. -Sí que ho sé.
T'equivoques.
Aplica la lògica.
Les erugues es converteixen en papallones.
Els capgrossos, en granotes. La metamorfosi és a la natura.
-Jane, no ho facis. -No necessites una cura.
No pots canviar qui ets i no cal que ho facis.
Ni per ton pare, ni per mi.
-Ni per ningú. -Jane, prou.
Ha de canviar el regne, no tu.
La guàrdia no existeix, puc eliminar les Lleis,
puc curar Anglaterra.
A la merda, cura'm a mi!
Confiava en tu.
Espera, Guildford.
Guildford, espera, si us plau!
Guildford.
Així vaig sobreviure a la hidropesia…
Com es diu aquell?
Qui? En William?
Treballa per a en Norfolk. És un bon nano.
Me'l presentes?
I ara. L'amor és mort.
No.
M'agrada el teu vestit.
M'ha vestit ma germana.
-"M'ha vestit ma germana." -Que malament.
-Tu! -Frances!
Tu, no. Tu, cap al llit. Ja n'hi ha prou, de banquet.
Que magnífica és.
Per què em segueixes?
-Tranquil. -Mira…
Si t'he ofès abans, em sap greu.
No m'has ofès.
Et volia dir que t'he mentit.
Sí que hi ha una cura.
I sé on aconseguir-la.
Guildford?
Ai, la tristesa postfesta!
Passes de ser homenatjada per tothom
a discutir amb el teu marit amb regust de dofí a la boca.
Sense pla per enredar la teva cosina trastornada.
Podeu marxar.
Majestat.
Majestat?
No us espanteu.
-Qui ets? -La Petúnia, la gossa de l'Edward.
És clar.
Necessiteu proves per inculpar la Mary i en Seymour.
Us puc ajudar.
Atrapeu els etians!
Moriu! Moriu! Entoma això!
Hola, nineta. T'ho passes bé?
No, ma mare m'envia a viure amb una vella fastigosa.
Diu que necessito disciplina.
Segur que la reina Jane et pot ajudar.
Té massa feina. Aquest matí ni l'he vist.
Feina? Feina fent què?
La mama no vol que parlem de la Jane a ningú de fora de la família.
Però ta mare és una meuca pesada, no?
Que et vol fer fora.
I si la puc aturar?
¿Vols seure
i m'expliques què tramen?
La Jane va parlar amb una herbolària del mercat del riu.
Sobre verí.
¿Algun cop heu comprat verí a una florista
per matar un rei i substituir-lo per la vostra amant?
Doncs, si és el cas, i us trobeu en aquest destret,
cal que us desfeu de totes les proves, florista inclosa.
Se'n diu prestar atenció als detalls.
Ha aparegut un testimoni que confirma sense cap mena de dubte
la identitat dels assassins del rei:
en Lord Seymour i la princesa Mary!
Arresteu-los!
Ha marxat.
Subtítols: Neus
Supervisor creatiu Guillermo Parra