Nemám na korunu právo. Proč mě jmenoval?
VIDĚLI JSTE
Jsem tátova prvorozená.
Teď je na trůnu konečně žena
a je to blbá Jana Greyová!
Holt ji budu muset zabít sama.
Další zimu Ediani v divočině nepřežijí.
Ne s novou královskou stráží.
Koukejte je pustit, ničemové.
Já jsem Střelec.
Ten jejich zlotřilý vůdce Střelec. Proč ještě žije?
Dělám, co mohu.
To ty jsi ukradla Eduardovu závěť.
Vidíš tu krabici? Dáš ji vedle královny Jany.
Bětko, řeč o Eduardovi tě rozesmutnila?
Ještěže tu jsi.
Pořád potřebuju lék a ty chceš rozvod,
takže dohoda stále platí?
V životě jsem nic nevzdala.
Tak to dokaž.
Podkoní ze západních stájí poslali domů.
Co tam může chtít?
-To je ten jed, co zabil Eduarda. -Zabili ho společně.
Zabila jsi Eduarda. Mám důkaz.
Abdikuj, nebo zemřeš!
A máme tu zvrat. Eduard je naživu.
Žil byl mladý král, který byl otráven
a považován za mrtvého,
ale ve skutečnosti mrtvý nebyl.
Kde to jsem?
Eduarde, drahoušku.
Tu tvář Eduard zná.
Její podobiznu viděl natisíckrát.
Tato stařičká jeptiška je Markéta Beaufortová.
Ovšem Eduard jí říká jednoduše...
Babičko?
Jistěže jsem to já.
Zachránili jsme tě.
A že už jsi měl namále.
Tvoje střelená sestra se tě chystala zabít.
Trávila mě, už si vzpomínám.
Naštěstí pro tebe jsme měli protijed.
Jana říkala, že žádný není.
Veritové si myslí, že ví všechno nejlíp.
Nerozumím tomu.
Vzpomínám si, že jsem se schovával na okenní římse paláce
a pak mě něco praštilo do hlavy.
Nedělej ufňukánka.
Jsi naživu.
Tahle skvělá lezkyně
tě z věže odnesla na zádech.
Musím se vrátit do paláce.
Vrátíš se, ale teď odpočívej.
U babičky ti nic nehrozí.
V paláci je všechno v nejlepším pořádku.
V paláci není všechno v nejlepším pořádku.
MÁ KRÁLOVNA JANA
Ve skutečnosti tam právě Marie doškrtila Janu
a nechala ji v bezvědomí ležet jak suchý lejno.
Jana však myslí jen na jedno.
Guildford.
Ruprte, kde je Guildford?
V bezpečí.
Je na louce jižně odsud.
Byly tu papíry, šifrované dopisy. Potřebuju je. Kde jsou?
Byla tu princezna Marie. Všechno odnesla.
Vaše Veličenstvo?
Musíme si promluvit o tvém choti.
Mezitím v nedalekém tábořišti Edianů...
Skoti chtějí odpověď do měsíce.
A posílají haggis.
Je vidět, že to myslí vážně.
Haggis nesnáším.
Já ho miluju.
Na jejich podmínky přistoupíme.
Tobě se to nezdá?
To neříkám.
Ale někteří tvrdí, že uzavřením spojenectví se Skotskem
jen vystřídáme veritský vládce.
„Někteří?“ Myslíš sebe a další ptáčata?
Když za ně budeme bojovat, královna nám dá plnoprávné občanství.
Stačí jim pomoct získat anglický trůn.
Hračka, že?
Zase budeme moct žít.
Upřímně ani nemáme jinou možnost.
Stráže!
Za Anglii a královnu Janu.
Stráže!
Královnu Janu?
Popadněte meče!
Katastrofa.
Vyšiluju. Tohle je můj zděšený výraz.
Bude to snadné. Marie zabila Eduarda a pokusila se zabít mě.
Na to nemáme důkazy.
Můj krk.
Vybledlá modřina?
Seymour tvrdí, že byla celou noc s ním.
Kdyby ji při tom útoku někdo viděl,
to by se dalo, ale takto...
Ne, svolejte radu.
Tam nemáš přátele.
Stejně, musí znát pravdu.
Čí pravdu? Marie z tebe udělá pomatenou lhářku
a ještě to využije jako záminku pro tvé sesazení.
Nepodceňuj ji.
Musí být zranitelná.
Jen v jednom.
Je to žena.
Já jsem žena.
Ano, ale ty máš Guildforda.
Muž vyvolává pocit bezpečí.
Zjevně musíš co nejdřív učinit Guildforda svým králem.
S byrokracií kolem už ti pomůžu.
Svého krále?
Žádného nepotřebuji. Eduard si zvolil mě.
Kdepak, zvolil si tvého syna.
Tebe jmenoval, protože sis brala Guildforda a...
To není pravda.
Ale je, byl jsem u toho.
Neber si to osobně. Nežijeme koneckonců v královnovství, že?
Král tvůj nárok na trůn jen upevní.
A hodí se vás korunovat oba současně.
Každý má rád dva v jednom.
Oznámit to můžeme na banketu.
Banketu? Ne, žádný banket.
Jistěže banket.
Musím vymyslet plán.
Dívej, šlechta je už na cestě.
Jestli chceš Marii porazit, získej je na svou stranu,
uspořádej jim zábavu a nevymýšlej číčoviny.
Vaše Veličenstvo, vaše matka si vás naléhavě žádá.
Vyřiď jí, že nemám čas.
Výtečně. Ještě něco, před kuchyní je podivné irské děvče.
Prosila mě, ať vám předám tohle.
Zpropadené slabé palce!
To budou ty kastilské geny.
Jana má hrdlo houževnaté jako dub.
Myslela sis, že je mrtvá, lásko. Snažila ses.
Co když to řekne?
Nemá důkazy.
Piškotku, Bětka mi dělá starosti. Celý den je u sebe v pokoji.
Třeba má krámy.
Něco kuje.
Pohlídej ji. Najdu si pořádného spojence.
Pošli mi pro kočár. Musím postavit armádu.
V každé generaci
se zrodí politik, který se rád považuje za králotvůrce.
Nebo v tomto případě královnotvůrce.
-Dej to sem a odpal. -Ano, Vaše Výsosti.
-Seznamte se s lordem z... -Norfolku.
Musím se hned zmocnit trůnu.
Jana Greyová ohrožuje náš veritský způsob života.
Já nevím.
Nechci občanskou válku.
Ovšem. Ale jestli mi nechcete pomoct, proč tu vůbec jste?
Možná prostě z nostalgie.
S vaším otcem jsme se do těchto zahrad
chodívali vyřádit.
Nejsem pitomá.
Chci hlavu Jany Greyové na kůlu a potřebuju vaši armádu.
No tak.
Co to bude stát?
Až budete královnou,
uděláte mě lordem kancléřem.
To místo je obsazené.
Ano.
Lordem Seymourem.
Opovrženíhodný muž.
Jeho matka mi jednou řekla, že si sám říkal o výprask.
Opovrženíhodné.
Tak ho vyrazte, dosaďte mě,
a já za vás pošlu do boje 5 000 mužů.
Co se týče ubohé, drahé Jany...
Ty se musí vyprat, všechny.
Doleva, doleva... Po mé levici!
Opačně! Pitomci.
Proč jdeš sám? Kde je Jana?
Její Veličenstvo lituje.
Odmítá mě?
Co si to dovoluje?
Karle, chytej!
Znamenitý hod, lady Markéto.
Markéto, nedělej koniny.
-Koniny. -Cože to?
Nemluv jako jeliman.
Co kdybychom dali víno do tohoto kouta,
aby si měli hosté kde povídat?
Jako královna se s nimi Jana setká poprvé
a ty říkáváš, že plané řeči a ušlechtilé víno dělá nejlepší spojence.
Aspoň jeden potomek mě poslouchá.
Já vždycky.
Markéto, už dost!
Dnes ráno mi přišel dopis od hraběnky ze Swinfordu.
Souhlasila, že se tě ujme.
-Máš to ale štěstí. -Cože?
Po celé generace se u ní dívky učí,
jak se stát poslušnými manželkami nižších evropských aristokratů.
Posíláš mě pryč?
Neumřela tam loni jedna dívka?
Byla odjakživa churavá.
Nebudeš mi poroučet.
To se budeš ještě divit.
Tak, kde se sakra courá vaše sestra?
Zuzano! Tak ráda tě vidím.
Bože můj, co se ti stalo?
-Poručila jsi, ať na nás zaútočí? -Cože?
Ve jménu královny Jany k nám do tábora vtrhla kingslandská stráž.
To bych nikdy nenařídila.
Prosím, věř mi.
Propána, krvácíš.
-Nic to není. -Tak ukaž.
Mám výbornou mast na modřiny.
Je z arniky.
Posaď se, ošetřím tě.
Máš ruce jak led.
Nebuď jako malá.
Tak je z tebe královna.
Nemohla jsem tomu uvěřit.
Ani já ne.
Je mi líto Eduarda.
Mně taky.
To jako vážně neměl koho jinýho jmenovat následníkem trůnu?
Moc vtipné.
Víš co? Nezávidím ti to.
Jsme v pěknejch sračkách
a je to jen a jen horší.
Nebude se to opakovat.
Kam jdeš?
Vládnout.
Vážení lordové. Vážení!
S okamžitou platností rozpouštím královskou stráž.
-Ale Veličenstvo... -Ticho!
Skončila.
Kdokoli můj příkaz poruší, bude viset.
Hezký den.
Veličenstvo, když dovolíte, to bylo unáhlené.
Krajně, království potřebuje řád.
Ne, potřebuje změnu.
A co řeknete lidem, až na nás vtrhnou ty satanské bestie?
Že se nemají čeho obávat.
Rukavice z kozinky, pablbe!
Zato Jana se má čeho obávat.
Obzvlášť pokud jde o Marii.
Naštěstí se nebojí svým tyranům postavit.
Díky své matce v tom má výbornou praxi.
Veličenstvo,
byla jste v poslední době na nějaké zábavné vycházce?
Vlastně ano, a potkala jsem na ní všechny své rádce.
Svolala jsi radu...
Zcela neplánovaně, princezno.
O zrušení kingslandské stráže.
-Prosím? -Neříkej „prosím“, ale „cože“.
Kingslandská stráž je to jediné, co stojí
-mezi námi a edianskou pohromou. -Už ne.
To je šílené.
Ediani jsou odporní.
Nechutné hříčky přírody.
Ti zplozenci pekla se musí vymýtit.
Vymýtit z našich zemí v ohnivé čistce. A co se týče tebe...
Ne! Vy máte dobré srdce
a smýšlíte pokrokově. Co jen asi vaše generace udělá příště?
Já osobně se už nemohu dočkat.
Tak zatím!
Bože můj.
Ediany vážně nesnáší.
Ale ovšem, husičko.
Tak mluv.
Starý král Jindřich pustil ten kostnatý španělský zadek
Mariiny matky Kateřiny k vodě a vzal si Annu Boleynovou.
Ta, jak se ukázalo, byla zvíře nejen v posteli.
-Byla totiž Edianka. -To jsem pochopila.
Pro Marii nepředstavují jen zlo.
Jsou zdrojem všeho jejího neštěstí.
Nenávist.
Její slabostí je nenávist.
Dudley, myslím, že vím co dál.
To je teprve začátek, Zuzano. To ti slibuju.
Snad na to Střelec přistoupí. Je to paličák.
Sice si z tvý latiny pamatuju kulový,
ale nestojí tu „Lék proti bestiím“?
To je výzkum.
Výzkum?
Totiž některým lidem dělá edianství takové potíže,
že udělají cokoli, aby se ho zbavili.
A na cos přišla?
Na nic.
Protože to nejde.
Jak to víš?
Pamatuješ kuchařčina syna?
Toho kloučka, co utekl?
Doslechl se, že maj lék v nějakým podniku v Londýně.
Zaplatíš jim, aby ti ubližovali, když budeš proměněná,
a ta bolest naučí tvůj mozek nebo duši nebo co,
aby ses už jaktěživa neproměnila. Vůbec to nefungovalo.
Nakonec ho umlátili k smrti.
Chápu, že chceš pomoct, a jsem za to vděčná.
Jestli ti ten plán vyjde,
všechno se tím pro nás změní.
Každej by ale měl vědět, že na to lék není.
A už nikdy nesmíš zpochybňovat naše právo na život.
Správně.
Jistěže.
Máš pravdu, promiň.
Fajn.
Tohle prosím zanes Střelci.
Vaše Veličenstvo?
Probůh! To je matka. Běž k oknu.
Matko, to je milé překvapení.
Jano!
Celý den se ti snažím něco říct.
Nemám čas.
Ale máš.
Guildford Dudley je kůň!
Do háje.
Viděla jsem to na vlastní oči. Zařídím rozvod.
Ještě před týdnem Jana po ničem jiném netoužila. Ale teď...
Ne, nezařídíš.
Jano, nesmíš zůstat provdaná za Ediana.
Kdybych to věděla, nikdy bych tě...
Nedonutila si ho vzít?
Aspoň jsem teď královna.
Což jste s Dudleym měli očividně v plánu.
Ničeho nelituji.
Máš místo na trůnu a já v paláci.
Ale dokud budeš mít po boku toho „muže“, nebudeme nikdy v bezpečí.
Buď sňatek zrušíš sama, nebo tě k tomu přinutím.
Jsem královna.
Nemáš nade mnou žádnou moc.
Božínku, ty ho snad miluješ?
Vážně.
Jano!
Dvě nejotravnější věci na světě jsou:
ten zvuk, když někdo jí jablko,
a když má vaše matka možná pravdu.
Guildforde.
Ruprt už mi všechno řekl. Jsi zraněná? Mluvila jsi s radou?
Sklapni a polib mě.
Co jsi mi ještě chtěla říct? Povídej.
Potom...
Co kdybych ten rozvod nechtěla?
Co kdyby?
-Pitomý šňůrky. -No jo.
Bude se mi to líbit?
To sakra doufám.
Zkoušela jsem zjistit, jaké to bude.
Četla jsem o tom, ale tohle...
Máš v úmyslu mluvit celou dobu?
Ne.
Možná.
Ty máš v úmyslu zůstat obutý?
Ne. Ne.
-Počkej. -Jano?
Nevím, co mám dělat.
Štve mě, když něco nevím.
Můžu ti to ukázat, když budeš chtít.
Chci.
To bylo překvapivě intenzivní.
Díky. Jestli teda...
Marie tě mohla zabít.
Už na ni něco chystám.
Napsala jsem Střelci.
Pozvala jsem Ediany na banket.
Na svůj korunovační banket jsi pozvala Ediany?
Ty ses zbláznila.
Šlechta bude soptit.
Obzvlášť Marie.
Jsem si docela jistá, že mě znovu napadne,
a tentokrát tam budou svědci.
Zrada?
Je to riskantní,
ale geniální.
Hádám, že mému otci jsi o tom neřekla.
Ne podrobně.
Guildforde?
Víš, že tvůj otec chce, abych tě jmenovala králem?
Je to jeho životní přání.
Proto sis mě vzal?
Ne.
Já chci jen svůj lék.
Chci mít zase vlastní život.
Jana ví, že žádný lék na edianství neexistuje.
Má to teď Guildfordovi říct
a nejspíš zkazit chvilku postkoitální blaženosti?
Anebo má počkat?
Rozhodně počkat.
Babičko, dávám si dvacet.
Vstávej!
Ty jsi kdo?
Na tom nesejde, ne moc. Jsi v ohrožení.
V ohrožení? Tento klášter náhodou patří mé babičce.
Tady mi nic nehrozí.
A proč tě teda zamkla?
Nezamkla.
-Zamkla mě! -Už bude Veličenstvo poslouchat?
Jak víš, kdo jsem?
Tak hele, za 30 sekund tě přijdou sestry zkontrolovat.
Udělej virvál, seber té velké klíč a zbytek nechej na mně.
Proč se mám bát jeptišek?
To mě jako umodlí k smrti?
A vůbec, jak ti můžu věřit?
Mohl bys být vrah, kterého si na mě najala moje sestra.
Kdybych tě chtěl zabít, hezounku, už byl bys zabitý.
Poslední šance.
Ne, zůstanu.
Na tyhle věci mám výbornou intuici.
Jak myslíš. Mimochodem, jmenuju se Fitz.
Princezno Bětko.
Pospěšte si!
Musím tě dostat k babičce před setměním.
Pořád mi nejde do hlavy, že je babička jeptiška
Co vlastně zamýšlí s Eduardem?
To už by stačilo.
Musíme balit, tak honem. Šup, šup!
Stejně bych měla varovat Janu.
Bude to tak správné.
Necháš jí vzkaz.
Je to zvláštní a úžasné, když konečně poznáte
něčí pravou tvář,
všechny nedostatky i přednosti, dary i prokletí, a uvědomíte si,
že možná právě díky nim je dokonalý.
Kéž by to jen sám viděl.
Zdravím, princezno.
Vzkaz... varování pro Janu.
Ty jsi ale nezbedná.
Znám jinou princeznu, která by to mohla považovat za velezradu.
Marie není královna.
Ale bude.
A než ten šťastný den nadejde, nechci, abys jí to kazila.
Odvez nás do Kenninghallu!
Jeď!
Eduarde, ty ses v tom pudinku jen ponimral.
Po ránu nemívám moc hlad.
Jsem za tu láskyplnou péči moc vděčný,
ale brzy už budu schopný vydat se po svých.
Ještě ne.
Pověz, když tě šla sestra do věže zabít,
měl jsi strach?
Ano, to se ví.
To bude oříšek.
O čem to mluvíš?
Panenko skákavá, jsi želva!
Mořská želva.
Jsi Edianka?
A ty jsi Edian.
To není možné. Už bych se proměnil v pubertě.
Muži z královské rodiny jsou notoricky opoždění.
Vždyť tvůj otec měl do pětadvaceti let ohanbí jako holátko.
Eduarde, jsi Edian
a budeš prvním edianským králem.
Ale jak mě chceš proměnit?
Dalším kouzelným lektvarem?
To byla medicína.
Žádná kouzla neexistují.
Takže, nastal čas z tebe to zvíře vymámit
a zachránit království.
Zhyň, Ediane, zhyň!
Malá slečna Greyová. Jak pozoruhodně násilné dítě.
Ještě zkuste pravý meč.
Tumáte, panenko. Zkuste ho.
Pravoruký úchop. To je základ, je elegantní.
Ale dvouruční úchop
je v souboji účinnější.
Do toho!
Skvěle.
Vaše matka by byla hrdá.
Mamka ať mi vleze na záda.
Okouzlující.
Mám na tu svoji starou semetriku stejný názor.
Víte, co je na mamkách nejlepší?
Dřív nebo později všechny natáhnou bačkory.
-No do prdele! -Do prdele!
Seymoure.
Víš, Stane, na královskou korunovaci
to chce něco, čím sdělíš:
„Nejsem tu jen kvůli moci, ale ta neuškodí.“
Tati, musím ti něco říct.
-Dudley. -Miláčku!
Lady Frances, rád vás vidím!
Líbí se vám mé návrhy Guildfordovy královské koruny?
Musíme si promluvit. Vypadni.
Ne, chci zůstat.
Jasně, ať zůstane.
Měl by se učit, jak to u dvora chodí,
a lepší učitele než nás dva nenajde.
Stanley, místo.
Mám víno a holubí koláč, kdybyste si chtěla něčeho zobnout.
Ne, nechci si ničeho zobnout.
Říkal jste, že Jana se stane královnou a s Guildfordem nebudou potíže.
A jsou snad potíže?
Je to kůň.
Guildford a kůň?
Propána, jak vás něco takového
mohlo vůbec napadnout?
Řekl mi to Stan.
Přinutila mě.
Vážně jste si myslel, že na to nepřijdu?
Ale ano, přijdete,
jenže už s tím nic nezmůžete,
takže to ani nebylo důležité.
To se ještě uvidí.
To byl den. Představ si, že já a Greyová nejmladší jsme kámoši.
A neuvěříš, koho mám pod zámkem v Kenninghallu.
Norfolku.
Seymoure, už jsem na odchodu.
Nashle na banketu.
Mí muži budou o půlnoci čekat před branami.
Tenhle?
Všechna přátelství něco stojí.
Až budu královnou, Norfolk bude mým kancléřem.
-To je mé místo. -Nedělej blbečka.
Chceš mě propustit?
Divila by ses, co jsem pro tebe dnes udělal.
Pořád můžeme šoustat, drahouši.
Neškleb se. Víš, jak mě to dráždí.
Teď jdi s pytlem ven a zaujmi pozici.
Nezaujmu.
Nejdřív mi pracovně prokaž respekt.
A pak baci baci na prci prci.
Pak jsme skončili!
Přeju ti příjemnou zábavu na tom zatuchlým večírku. Bez doprovodu!
Kdo by neznal tu nervozitu
před prvním bálem pořádaným na vaši počest.
Jasně, možná tak vy, vy chásko.
Ahoj.
Vypadáš nádherně.
Vyber si.
Ještěže si nemusím uříznout ucho.
Jsou krásné.
Patřily mé matce.
Guildforde, to ne. To je příliš.
Než jsem tě poznal, byl jsem zoufalý.
Pil jsem, sázel a rval se.
Kurvil jsem... si život.
Ale teď poprvé v životě cítím naději.
Dala jsi mi naději, Jano.
Jano.
Guildforde, musím ti něco říct.
Tady jste, hrdličky.
Pojďte. Království vás čeká.
Připraven?
Ráda vás tu vidím.
Těší mě.
-To jsem ráda, že jste dorazili. -Díky, děkuji mockrát.
Obdivuji tu kytici.
-Ráda vás opět vidím. -Já vás taktéž.
Zkuste delfína. Středně propečený.
Vůbec bych tě nepoznala!
Ukaž se mi, ty příšerko.
Tak co? Bavíš se? Já jo. Jdeme pro pitíčko.
Pak tě představím všem správným lidem.
Vaše Veličenstvo, dovolte mi vám představit vévodu z Norfolku.
Vaše Veličenstvo.
Pan choť.
Už brzy ne.
A tohle je lord Scrope.
Patří mu skoro celý západ Anglie.
A střední Anglie.
Na tu všichni zapomínají.
Právě hovoříme o výtržnostech na Cheapside.
Na Cheapside jsou výtržnosti pořád.
Možná bychom je raději měli naučit číst.
Trefné, trefné.
Říká se, že jste vtipná, a je to pravda.
Bouří se kvůli tobě, Jano.
Princezno Marie, to je radost, že ses dostavila.
Co bude dál, Veličenstvo?
Budeme bestie krmit ze svých zásob?
Norfolku, pojďte. Chci se napít.
Vaše Veličenstvo. Už dorazili.
Jak je, kočičko?
-Tumáš. -Buď zdráva, matko.
Kde jsi přišla k těm tretkám?
Nemyslíš, že mi to sluší?
Jsi vdova, ne nějaká běhna. Sundej to.
Aby zkapala.
Jo, aby zkapala.
Lidi? Lidi! Prosím o pozornost.
Klid, prosím. Slyšte prohlášení své královny.
Jana pohlédla na nejvýznamnější osoby z celého království
a na muže, kterého dost možná miluje,
a věděla, proč ji osud zavedl až sem, do tohoto okamžiku.
Mí drazí lidé...
Aby změnila svět.
Dnes vás všechny žádám, abyste zavrhli
sváry a nenávist předchozích generací.
Musíme se vrátit k životu bok po boku
v míru a jednotě.
Edianové s Verity.
Učiníme konec zákonům segregace.
Na znamení jednoty
jsem mezi nás dnes pozvala několik edianských přátel.
Rád jsem dorazil.
Princezno Marie, říkala jsem si, že bys mohla pronést přípitek.
Přípitek?
Máme pít stejné víno, jíst stejné jídlo
a dýchat stejný vzduch jako tyto ohavnosti?
Jak se opovažuješ znečišťovat otcův palác?
Nejste zde vítáni.
Jsou zde vítáni.
Pozvala jsem je.
A jsem tvá královna.
Královna?
Jsi omyl.
Zhoubná chyba, která je u moci kvůli katastrofálnímu přehmatu,
ne z Boží milosti!
V mých žilách proudí krev bohů.
Uvidíme, co proudí v těch tvých, až tě...
Až mě co?
Tak pověz své královně, co uděláš.
Pro Angličany není větší hrůzy
a trpčího ponížení, než když ztropí scénu na veřejnosti.
To se přece děje jen v cizině.
A když něco takového předvede vaše královská princezna?
To je veliké faux pas.
A samozřejmě politická sebevražda.
Střelče.
Díky, že jste přijal mé pozvání.
Konec zákonů segregace.
To je opravdový návrh,
nebo jste nás pozvala jen jako návnadu do své pasti?
Přiznávám, že jsem odmalička o nerovnosti v království nevěděla.
Nejsem na to hrdá,
ale co oči nevidí, to srdce nebolí.
Přesto na ničem jiném nezáleží.
Jestli do toho jdeme,
bude nás stát hodně úsilí naše lidi usmířit.
Čas, vyjednávání. Máte vůbec podporu šlechty?
Nejvýše postavení veritští šlechtici tu teď budou týden.
Zůstaňte a pomozte mi získat jejich podporu.
Já nejsem diplomat.
Vítězství nestačí vybojovat na bitevním poli.
Získat srdce a mysl?
Tak nějak.
Jo! Pij, pij, pij...
Ne, ne, ne. Vydrž, vydrž.
Poslyš, máš taky ananas?
Granátový jabko. Máte granátový jabka?
Co je to za večírek bez ananasu?
Běž mi nějakej sehnat. Tak běž.
Mohli byste mi pomoct rozhodnout rozepři s mojí ženou?
Slyšeli jste někdy o nějakém léku?
-Na kocovinu? -Sex.
Nákyp z úhoře.
Ne, myslel jsem lék na edianství.
Podle tebe se máme léčit?
Jako že jsme nemocní? Prokletí? Postižení?
Klid, jen ti to dávám sežrat, kámo.
Lék není třeba.
Proč bych ho chtěla?
Jsem sova. Vidím ve tmě.
Co umíš ty, vole?
No jo, jasně.
Čau.
Debil.
Mně se líbil. Pěkný vlasy.
Zdravím vás! Rád vás vidím.
Vaše Veličenstvo.
Takový styl od vás neznám. Vážně. Ani od vás.
Guildforde, musíme si promluvit.
Stalo se něco? Co se děje?
Chtěla jsem ti to říct už včera, ale neřekla...
A?
Žádný lék není.
Co to říkáš?
Lék na edianství neexistuje.
-To přece nevíš. -Vím.
Pleteš se.
Dívej se na to logicky.
Z housenek se stávají motýli.
Z pulců žáby. Metamorfóza je součástí přírody.
-Jano, to neříkej. -Guildforde, žádný lék nepotřebuješ.
Nemůžeš změnit to, čím jsi, a neměl bys muset.
Ani kvůli svému otci, ani kvůli mně.
-Kvůli nikomu. -Prosím, přestaň.
To království se musí změnit, ne ty.
Rozpustila jsem stráž, můžu zrušit zákony segregace.
Můžu Anglii uzdravit.
Na Anglii kašlu, uzdrav mě!
Věřil jsem ti.
Guildforde, počkej.
Guildforde! Prosím, počkej!
Guildforde.
A tak se mi podařilo přežít vodnatelnost.
Kdo je tamten?
Kdo? Vilém?
Pracuje pro Norfolka. Fajn chlap.
Prosím, seznámíš nás?
Ne. Láska je mrtvá.
Ne.
Hezké šaty.
Oblékla mě sestra.
-„Oblékla mě sestra?“ -Jo, to bylo zlý.
-Ty! -Frances!
Ty ne. Ty, na kutě. Banket skončil.
Bože, ta je úžasná.
Proč mě sleduješ?
-Klídek, kámo. -Hele...
Jestli jsem tě urazil, omlouvám se.
Neurazil jsi mě.
Přišel jsem ti říct, že jsem lhal.
Lék na edianství existuje.
A vím, kde ho sehnat.
Guildforde?
Povečírkový splín je utrpení.
V jednu chvíli vás stovky lidí vás oslavují
a pak jste rozhádaní s manželem, říháte po delfíním mase
a plán, jak opět přelstít svou šílenou sestřenici, je v nedohlednu.
Můžete jít.
Vaše Veličenstvo.
Vaše Veličenstvo?
Nelekejte se.
-Co jsi zač? -Petúnie, Eduardův pes.
No jistě.
Vím, že hledáte důkazy usvědčující Marii a Seymoura.
Mohla bych vám pomoct.
Smrt Edianům!
Zemři, zemři! Tumáš!
Zdravím, panenko. Bavíte se?
Ne. Mamka mě nechá odvézt k nějaké hnusné staré čůze.
Že prý potřebuju „disciplínu“.
Královna Jana to jistě vyřeší.
Ta má moc práce. Ráno jsem za ní ani nemohla.
Práce? Jaké práce?
Mamka říkala, ať o tom nemluvím s nikým mimo rodinu.
Ale mamka je ošklivá ježibaba, že?
Chce vás poslat pryč.
Snad ji můžu zastavit.
Co takhle se posadit?
Povězte mi všechno, co mají za lubem.
Jana se domlouvá s nějakou kořenářkou z tržiště u řeky.
Jde o něco s jedem.
Sháněli jste někdy jed od květinářky z tržiště u řeky,
abyste zavraždili krále a dosadili za něj svou vyšinutou milenku?
No, kdybyste se do takové šlamastyky někdy dostali,
zbavte se všech důkazů, včetně té květinářky.
Tomu se říká mít smysl pro detail.
Přihlásila se svědkyně, díky které se totožnost vrahů krále Eduarda
definitivně potvrdila.
Lord Seymour a princezna Marie!
Zadržte je!
Je pryč.
Překlad titulků: Martin Zeidler
Kreativní dohled Kateřina Hámová