Marie zabila Eduarda a pokusila se zabít mě.
Na to nemáme důkazy.
Vážení! Rozpouštím kingslandskou stráž.
Skončila.
Chci hlavu Jany Greyové na kůlu a potřebuju vaši armádu.
Vyrazte Seymoura, a já za vás pošlu do boje 5 000 mužů.
Guildford Dudley je kůň!
Buď sňatek zrušíš sama, nebo tě k tomu přinutím.
Ne, nepřinutíš.
Co kdybych ten rozvod nechtěla?
Co kdyby?
Nevím, co mám dělat.
Ukážu ti to.
Pozvala jsi na svůj korunovační banket Ediany?
Musíme se vrátit k životu bok po boku. Učiníme konec zákonům segregace.
-Žádný lék nepotřebuješ. -Prosím tě...
To království se musí změnit, ne ty. Můžu Anglii uzdravit.
Na Anglii kašlu, uzdrav mě! Věřil jsem ti.
Proč mě sleduješ?
Abych ti řekl, že lék na edianství existuje.
Vím, kde ho sehnat.
Přihlásila se svědkyně a usvědčila vrahy krále Eduarda.
Lorda Seymoura a princeznu Marii. Zadržte je!
Je to tak, drazí. Princezna Marie prchá.
Je pryč.
Jak nepochybně víte,
dopamin je nervový přenašeč, jenž lidem umožňuje pociťovat radost...
Zrádkyně Marie se dala na útěk.
...a nic vás neuvede do takové euforie,
jako když váš úhlavní nepřítel a královrah prchá.
Kurňa, to je vzrůšo!
Nezastavím se, dokud ji nedopadnu.
Vaše armády začnou pročesávat království.
Ne tak rychle, Vaše Veličenstvo.
Naneštěstí pro Janu tudorovští panovníci nemají vlastní armádu.
Musí si ji půjčovat.
Z toho plyne, že potřebuje tyhle kretény.
Máme tomu rozumět tak,
že tedy odvoláváte svoji plamennou žádost
o zrušení zákonů segregace?
Ne.
Se zákony segregace je konec.
Království potřebuje jednotu
a vůdce ochotného za ni bojovat.
Od každého z vás požaduji 10 000 mužů.
Marie nás ničím nezaskočí.
Ať žije královna Marie!
MÁ LADY JANA
Zabijte ji!
Markéto, pojď.
Atentát...
Jste v pořádku?
...sjednaný zrádkyní Marií.
Vstávej a usmívej se. Jsi naživu.
Žádný strach, padouch je po smrti.
Představení skončilo. Rozejděte se, lidi, rozejděte se.
Jana se dívá kolem sebe a vidí, že nikomu z nich
nesejde na tom, že se ji někdo pokusil zabít.
Záleží jim jen na moci.
Říkají si, jestli je Jana slabá, neschopná, odsouzená k zániku.
Eduardova babička se mezitím snaží všemožnými způsoby
přinutit Eduarda k proměně.
A to i zubařskými výkony.
Bývalý král však i pod tlakem zůstává zarputile cismorfní.
Už to zašlo moc daleko.
Ne dost daleko.
Tak těžký případ zpožděného edianství
měl naposledy tvůj strýc Artuš.
Tomu jsem dokonce uřízla prst na noze.
A zabralo to? Hovno zabralo.
Až když ho polekala včela, tak se konečně proměnil, blbeček.
Pak ho tvůj otec ubodal v posteli a řekl,
že zemřel na potivou horečku.
-Cože? -Nic.
Každý má nějaký spouštěč.
Nezbývá, než ten tvůj najít.
Babičko, už dost! Nejsem Edian.
Ne že by na tom bylo něco špatného.
Jako král ti přikazuji, abys mě odsud pustila.
Tak se mi to líbí.
Přesně s takovou vervou se budeš muset vrátit,
abys zaujal své právoplatné místo jako hrdý edianský král Anglie.
Mám s tebou plány.
Existuje proroctví,
na jehož počátku došlo k řadě temných zázraků.
Jednou se z moře vymrštila obří chobotnice
přímo na kalmarskou válečnou loď a celou posádku sežrala zaživa.
V Mezopotámii jedna ovce hrabala kopýtkem
a vytryskl pramen...
No teda, zase on.
V tu chvíli si Eduard uvědomil dvě věci.
Zaprvé, žádná přednáška o osudu ho nikdy nechytila u srdce tolik
jako teď jediný pohled na tohoto kočičího chlapíka.
A zadruhé...
A poté vyhladíme všechny Verity v království.
Vyhladíme Verity?
Jeho babička je padlá na hlavu.
To je síra?
Ne, hnůj. Hroší.
Ano, mám ho přes známého.
Představte si, že faraonové ho používali proti početí.
Takový nesmysl. Je to účinný léčebný prostředek.
Ne, není. Otřete mi to.
Dr. Buttsi, možná trocha octa...
Tiše, tiše, tiše.
Vy ženské jste úmorné. Pane na nebi.
Pořád samé cinty.
Tak, budete si dávat k snídani do piva lžíci čerstvých vší.
Jste propuštěn.
Mluvíte neznámým jazykem?
Slyšel jste mě. Jste propuštěn.
To bylo fajn.
-Jano, na slovíčko. -Bože, zase něco?
Jano, máme tu krizi.
Už se vzpamatuj a přestaň s těmi žvásty
-o pomáhání bestiím. -Ne.
Upevni svoji moc.
Jakou moc?
Půlka dvora na nás sere. Vrátili se i s vazaly na své statky.
Cože?
Kvůli tvým proedianským úmyslům.
S vojáky, které potřebuješ.
A kolik jich stojí při mně?
Nanejvýš hrstka.
A všichni se rozhodují podle vévody z Norfolku.
Který se může kdykoli sebrat a odejít.
Bez šlechty nebudou vojáci.
Bez vojáků nebude koruna.
Bez koruny, beznaděj.
Dokáže naše nebojácná hrdinka sjednotit království a zachránit si krk?
Povězte mi, Střelče, čím jste?
Králíčkem?
Medvědem.
Skvělé, skvělé.
Velmi působivé.
Vážení lordové.
Jak vidíte, plně jsem se zotavila.
Abychom si zkrátili čekání, než vaše armády dopadnou zrádkyni Marii,
rozhodla jsem se uspořádat turnaj
ve znamení radostného očekávání brzkého vítězství.
Rytířská klání, hry a také hostina.
Vaše účast je žádoucí.
Zbožňuji turnaje.
Ovšem jen za správné konstelace.
Sledujete hvězdy, Veličenstvo?
Je účast povinná?
Mít astrologa je prostě nutnost.
Nejlépe Osmana.
Půjčte si mého.
Děkuji vám, Scrope.
Musím se želbohu vrátit domů.
Mí rolníci hladoví a neustále kolem toho frflají.
Trvám na tom, abyste pozvání přijal.
Zůstaňte po zbytek týdne. Všichni.
-S potěšením, Vaše Veličenstvo. -Skvěle.
Třeba si i najdete nové přátele.
To je vše.
Vaše Veličenstvo.
Nikam nemůžou, dokud nedorazí jejich vojska.
Chytré.
Marie je v tažení, musíme být připraveni.
Nebudou za vás bojovat, pokud nás nezatratíte.
Pak je přimějeme změnit názor. Zbavíme je strachu.
Tito muži se nemění.
Mají své předsudky v krvi.
Tak ať si myslí, že zvítězili,
dokud se nezbavíme Marie.
Pak bude stejně po našem.
Jste vážně pozoruhodná.
Už se pomalu stmívá. Omluvte mě.
Jana si přeje jen povědět Guildfordovi o Marii,
usmířit se po té ošklivé hádce a možná...
Guildforde?
...si vrznout.
Guildforde?
Veličenstvo.
-Kde je Guildford? -Je pryč.
Pryč?
Vydal se hledat lék.
Odjel?
Vzkazuje ještě něco?
Jen že ho to mrzí.
Že prý byste to nepochopila.
Ach tak.
-Dudley. -Jděte.
Vaše Veličenstvo! Mám velkou novinu.
Našel jsem nám na turnaj slona.
Guildford mě opustil.
Vydal se hledat lék na edianství.
Věděl jste, že to zamýšlí?
Víte, kam odjel?
Nevěděl a nevím.
Podívej, je to jeho jediná vada.
Je jedině správné, že ji touží napravit.
Koneckonců jeho důmyslná choť s tím nic nesvedla.
Není s ním nic v nepořádku.
Království to vidí jinak.
Právě proto chci království změnit.
Taky jsem býval takový idealista.
To jsem byl ještě mlád a svět se zdál spravedlivý.
Je však prostým faktem, že lidé milují nenávist.
Pletete se.
Myslíš?
Guildford přes noc ztratil místo na tomto světě.
Kvůli vám.
Kvůli vám si připadal postižený.
Poslal jste ho pryč. Co jste to za otce?
Guildford nepotřeboval otce. Potřeboval ochranu
a já ho ukrýval nejlépe, jak jsem dovedl.
Co jsem měl asi dělat? Vzdát se života u dvora?
Vrátí se normální a ty budeš ještě ráda.
Třeba dokonce uznáš za vhodné jmenovat ho králem.
To je tak, já jsem edianskej tchoř, víš?
A ta holčina byla edianská myš k nakousnutí.
To prostě... To je kurva nálož hned vod začátku, no ne?
Víš? Tchoř a kočka?
Moh bych si na ní pochutnat.
Jakože definitivně.
Proto musím jednou za čas vypadnout.
Abych moh bejt sám sebou, se vším všudy.
Já bych se radši vůbec neměnil.
Seš kůň.
To není vůbec zlý.
No tak.
Copak by ti nechyběl ten pocit hned potom, co se proměníš,
když ti srdce buší jak o závod,
všude po těle cejtíš teplo a mravenčení a v tu chvíli,
v ten jedinej okamžik se cejtíš úplně volnej?
Jak daleko ještě?
Klídek, kámo. Jo?
Dostaneš, co sis koupil.
Ani se nenaděješ a vrátíš se k Jejímu Veličenstvu bez edianství.
O mé ženě už ani slovo.
Jak si přejete, pane.
Coby král si Eduard sám ani neutíral zadek.
Měl na to sluhu.
Říkalo se mu „královský toaletář“. Najděte si to.
Nyní však nastal čas, aby Eduard konečně vzal svůj osud a svůj zadek
do vlastních rukou.
Ty vado. Ono to vyšlo.
Co chceš?
Jen si promluvit.
To je příborák?
Řekni mi, co jsi zač.
Jsem herec.
A taky zloděj.
A sakra dobrej kapsář.
Někdy umeju nádobí výměnou za nocleh a stravu,
ale jenom když je cíl hodně zajímavej.
Hádám, že cíl jsem já.
Tak jistě. Jsi král.
Máš cenu dvojnásobku svý váhy ve zlatě.
Jak jsi mě tu našel?
Šťastná náhoda.
Hádám, že tvůj bezpečnej návrat mi vynese balík peněz.
Nebo dva.
A já si naivně myslel, že kavalíři ještě nevymřeli.
Je mi líto, kámo. Prachy jsou prachy.
Tak fajn, zaplatím ti.
Měl jsi pravdu.
Babička je bohužel úplně střelená.
Bohužel. Tak jdeme.
Tak si tak říkám: „Stane, hochu, jak dlouho ještě vydržíš
na ten kohoutí zápas hledět, když se ti chce chcát?“
Protože v momentě, kdy člověk odejde, propásne to nejlepší.
Smrt?
Jo.
Abych to zkrátil, šel jsem si ulevit
a vyhrál kohout z Lancashiru.
Hotová muka.
Markéto.
Psaníčko? Jako vážně?
Než byly soukromé chaty, posílali si lidi zamilovaná psaní.
Byl byste raději bez zubů, nebo bez prstů?
Bez prstů. Miluji jídlo.
Schvaluji. Tumáte.
To se podívejme. Mladý Stanley zřejmě taky jedno napsal.
Lorde Scrope!
Skutečně mě lady Frances oslovila?
Vskutku.
Dcera mi říkala,
že prý vlastníte dosti početnou a silnou armádu.
Je to pravda?
Mohu vám přednést báseň?
To bych moc ráda.
Má loutno, procitni!
Čiň poslední čin náš marnivý, společný
a skonči, co jsem započal.
Zadrž, má loutno, již jsem dílo dokonal.
Jste nanejvýš bystrý.
To je Wyatt. Wyatta žeru.
Víte, moc ráda bych si nezávazně pohovořila v soukromí.
Třeba později v mých komnatách.
Markéto.
Zanes to mamce.
Pro tebe, od Stana Dudleyho.
Sedni si.
Nesnáší tě.
Nic.
Tak co? Jsi z Londýna? Nebo ze severu?
Hele, když se odsud dostaneme živí,
povím ti, cokoliv budeš chtít.
Živí?
Tamhleto je cesta ven, ale je tam zámek.
Seženu nám klíč. Zůstaň tady a nikam nechoď.
Fitzi?
Eduarde.
Kočka v pytli.
Vrať se do svého pokoje.
Propusťte ho.
To by se babičce vůbec nelíbilo.
Taky s ní můžu tak hodit o zeď,
že už bude dobrá leda tak na rukávník.
Ne.
Půjdu s vámi.
Co to do hajzlu je?
Taková zábavná historka.
Nebýval jsem churavý.
Jako každého prince mě cvičili do války.
Babička se v tobě spletla, Eduarde.
Nejsi žádný spasitel Edianů.
Zachránils mě.
Ty mě první.
-To pro mě ještě nikdo nikdy neudělal. -Fakt ne?
Padáme odsud.
Syndrom zlomeného srdce,
též zvaný stresem vyvolaná kardiomyopatie,
může zasáhnout i nejzdravější jedince.
Ale nemějte strach, Janu nic takového netrápí.
Ta se jen cítí unavená, dušná, nemocná, zatrpklá
a jako by jí někdo vrazil do hrudi pařát
a vyrval jí duši z těla,
takže jí zůstala jen chladná, ale spolehlivá útěcha její kariéry.
Ať Karel všem vzkáže, že se na turnaj sejdeme venku.
V Anglii prší. To snad není pravda.
Plánoval jsem kouzla.
Magii, žongléře, rytíře, skutečného slona.
Toho jsme měli později sníst.
Večeře a podívaná v jednom. Teď je to všechno v tahu!
Třeba ne.
Tohle je naprostý nezdar.
Já nezdar neznám.
Kecy! Nezdar zažívá v jednom kuse.
Má však vyjasněnou hierarchii potřeb.
Získat si šlechtu a armádu,
utkat se s Marií, zachránit království.
A tohle peklo je co?
Bowling!
Slíbila jsem, že si čekání na armádu zkrátíme turnajem.
Tahle průtrž nás nezastaví. Kdo se přidá?
Snaffle!
Trefila jsem snaffle!
Tážete se, co je to snaffle?
Nad tudorovskými sporty se nesmí moc přemýšlet.
Mluvíme o lidech, co pijí víno k snídani.
Výborně, drahoušku.
Teď já! Teď já!
Lorde Scrope, mohu vás ošetřit ve svých komnatách?
Lady Frances, děkuji.
-To muselo bolet. -Ty s tím pakem šoustáš?
Proč mě ignoruješ?
Tvoje jméno je poskvrněné.
Vaše lordstvo, vstávejte opatrně. To musí opravdu bolet.
Děkuji, lady Frances. Máte tak jemné ruce.
Jana si uvědomuje, že diplomacie je někdy prostým uměním
přimět vzdorovité osoby najít společnou řeč.
Střelče, Norfolku!
Je od vás velice galantní, že necháváte hrát ostatní.
Nyní hrajte spolu proti mně a Dudleymu.
-S ním nehraju. -S ním nehraju.
Jak máme být partnery, když spolu nedokážeme ani hrát kuželky?
Dobrá.
Zahraju si proti němu.
A trochu si to zpestříme.
Když zvítězím, zákony segregace zůstanou v platnosti.
Přijímám.
Střelče!
Když zvítězím já, zákony se ruší.
O budoucnosti našeho království nemůže rozhodnout hloupá sázka.
Podle mě je to velkolepý nápad.
Přece jsme si stejným způsobem rozdělili Bretaň s Francouzi.
Nebojte.
Kateřino.
Omlouvám se.
To psaní bylo hloupé, pitomé...
-Nebylo. -...a já, mrzí mě...
„Každého srdce píseň je neúplná,
dokud mu druhé šeptem neodpoví.“
Vaše slova jsou nádherná.
Jsou Platónova.
Já vím.
Ale nevěděl jste.
Máte pravdu, nevěděl.
Jestli to není znát, nikdy jsem se nikomu nedvořil.
Nikdo se nikdy nedvořil mně.
Nebyla jste vdaná?
Ano, asi 16 a půl hodiny.
Musím být jedinou nepolíbenou vdovou na světě.
No, s tím budeme muset něco udělat.
Omlouvám se, to bylo nesmírně troufalé.
Co má tohle znamenat?
Matko, měla jsem něco v puse. V oku.
Ano, už je to myslím venku.
-Jdi! -Jasan.
Jestli si chceš dopřát nezávazný románek, jen do toho.
Sama jsem jich měla spoustu.
Ale nemůžeš dovádět se synem muže,
který nás chce všechny povraždit.
Co prosím?
To je Vilém Seymour.
Syn a dědic lorda Seymoura.
To není možné. Je Norfolkův pobočník.
Je jeho poručenec.
Svěřený do péče odmalička jako všichni urození synové,
což bys věděla, kdyby byl tvůj otec naživu.
Nebo kdybys měla bratra.
Nebo kdybych měla sebemenší zájem držet krok s životy mužů.
Vůbec mi to neřekl.
Nejspíš ho na tebe nasadil jako zvěda, aby se dostal k Janě.
Už se s ním nesmíš vidět. Rozumíš?
Zakazuji to.
Ano, matko.
Tak je to tu, chlapi.
O budoucnosti království se rozhodne
ve hře kdo s koho v bowlingu.
Jak moudré.
Ano!
Výborně.
Jak to, že vám to tak jde?
Hrával jsem už jako kluk.
Nemožné.
Král Jindřich prostému lidu bowling zakázal.
Ovšem mým otcem byl baron Hunsdon.
Cože?
Jste Bazův hoch?
To je Bazův syn!
Jste šlechtic?
Já měl za to, že Bazův syn zemřel.
To byla zástěrka.
Když jsem se proměnil, rodina mě poslala do Francie do bezpečí.
Mohl jsem tam zůstat, ale došlo mi, že mým domovem je Anglie.
Tvrdíte, že znáte jednoho Ediana. Já vám zaručuji, že jich znáte stovky.
Jsme všude.
A Veritové se musí smířit s tím, že jsme tu na pořád.
Konec hry.
Shufflebum!
Žádám o grouse.
Každý jeden hod?
Vítěz bere vše? To může?
Bohužel ano.
Ano!
A do háje.
Dobrý hod.
Těžko přehoditelný.
Ano!
Ne, Vaše Veličenstvo, požaduji novou hru.
Ta bestie používala své zvířecí schopnosti.
Ne. Prohrál jste, Norfolku.
Zítra touto dobou se všichni shromáždíme ve velké síni
a podepíšeme zrušení zákonů segregace.
Bože můj.
Propána.
Vážně bychom neměli zavolat doktora Buttse?
Toho jsem vyhodila.
Proč? Je super.
Guildford vás prý opustil.
Chci říct opustil palác.
Ani se nerozloučil.
Víte, my Dudleyové
máme srdce na pravém místě.
Jen občas uděláme hroznou pitomost.
Pravda je taková, Stane, že jsme se ošklivě pohádali.
Moc jsem na něj tlačila.
Já nevím...
Občas se nedokážu zarazit.
Měla jsem být laskavější.
Je do vás blázen. Prostě se vydal na výpravu.
Výpravy přece mívají ušlechtilý a čistý motiv.
To má i ta Guildfordova. Chce dokázat sám sobě odpustit.
Do pizdy.
Odpustit si? Za co?
Moc mluvím.
Táta říká, že je to tím, jak jsem v šesti letech
našel takovou podivnou, ale krásnou houbu.
Snědl jsem ji a celé týdny jsem cítil vůni barev.
-Byl bych přísahal, že mám čtyři koule. -Stane, prosím.
Až se vrátí, a on se určitě vrátí,
zeptáte se ho sama.
Scrope.
Vaše Veličenstvo. Mohu na slovíčko?
Ano, zajisté. Vaše vojsko.
Dořešíme to později.
Kurvafix!
Vaše Veličenstvo, původně jsem chtěl s tímto počkat,
ale vzhledem k vaší tíživé politické situaci,
a jelikož mě astrolog upozornil,
že dnešní den je v mnoha ohledech příznivý nejen mým milostným ambicím,
ale i budoucnosti našich potenciálních potomků...
Cože?
Vaše Veličenstvo, cítím se být povinován
si směle vzít vaši ruku a předložit vám nabídku
k sňatku.
Přijměte plnou sílu mé armády jako zásnubní dar.
Scrope, nemůžete mě žádat o ruku. Jsem už vdaná.
Ale, to těžko.
Od důvěryhodného zdroje vím, že váš manžel odešel nadobro.
Vážně? Jakého důvěryhodného zdroje?
No přece od vaší matky.
Najíme se, dáme si oddech
a zítra, až budeš kůň, vyrazíme zas.
Můžu na tobě jet?
Nepoznáš rozdíl.
Ne.
Půjdu nám chytit veverku nebo něco na oheň.
Pokud teda vaše lordstvo ví, jak ho rozdělat.
-Ano, umím rozdělat oheň. -Dobrý.
Pusť se do toho.
Guildford má svůj sen na dosah.
Problém nevězí ve snu samotném, ale v tom, že když si ho člověk plní,
nehledí na nic jiného
a je netečný k prosté radosti ze života.
Život je totiž krásný.
Ale pomíjivý.
Jak se opovažuješ?
Jářku, nejsi opilá?
Řekla jsi tomu blbci Scropovi, že si ho vezmu?
Že se Guildford už nevrátí?
Ano, řekla. Chceš vědět proč?
Prosím.
Protože spojenectví se Scropem nám zajistí přežití.
Nedávno přišel o otce a bratry,
což znamená, že zdědil jednu z největších armád v království.
Je to imbecil, já vím,
ale je loajální a manipulovatelný.
Neměla jsi právo.
Zatímco si plánuješ hloupé turnaje
a flirtuješ se zvířecími kamarádíčky,
Marie shromažďuje vojsko a půjde si pro tebe.
Tomu by ses měla věnovat, ale ty ne.
Ty budeš raději marnit čas beznadějnou kampaní „Zachraňte Ediany“
a truchlit po muži, který tě opustil kvůli léku pro bestie.
O tom jsem ti neřekla.
Ne. Ne, no, řekl mi to Dudley.
Ne, neřekl.
Ten se za to stydí.
Znám tě.
Co jsi Guildfordovi provedla?
Co jsi provedla?
Řekni mi to, prosím.
Měla bys mi děkovat.
Je pryč a je to tak pro nás všechny bezpečnější.
Hned mě odpoutej!
Nazdárek, koníčku.
Ty odporná svině.
Já že jsem odpornej?
Počkej, až poznáš edianskou handlířku.
Kdo je kurva edianská handlířka?
-Pomoc! -Křič si, jak chceš.
-Pomozte mi někdo! -Nikdo tě neuslyší.
Vaše Veličenstvo, co to děláte?
-Guildford je v nebezpečí. -Co?
Musím ho najít. Je to celé moje vina.
-Veličenstvo, za nic z toho nemůžete. -Jak to že ne?
Edianové mu zabili matku, přímo před očima.
To už nezmění,
ale může najít lék.
Nechte jít mě. Najdu ho
a přivedu ho zpátky domů.
Prosím. Prosím, pusť mě.
A proč bych to dělal? Řekni mi jedinej důvod.
Jana.
Tím důvodem je Jana.
Jana, tvá žena?
Pravá láska.
Tak jo.
Pojďme si to naplánovat.
Vezmu tě zpátky do paláce za Jejím Veličenstvem.
Potom
tě zas fláknu klackem po hlavě
a znovu tě odtáhnu semka.
Poslouchej mě!
Nic na mně nevyděláš.
Jestli mi nesundáš tuhle ohavnost,
jakmile vyjde slunce,
proměním se a zlomím si vaz.
Bude po mně.
A to bude tvůj lék.
Neboj.
Handlířka tu bude brzy.
Nechodí nikdy pozdě.
Napít.
Dopřej mi naposledy se před smrtí napít.
Vlastně proč ne?
Prosím.
Dej sem ten klíč!
Jedinej další klíč má handlířka, lorde.
Ty sráči.
Utíkej!
Brzy bude svítat!
Pomoc! Pomoc! Prosím.
U všech svatých.
Prosím. Prosím, pomozte.
Já...
Jsem Edian.
Jestli se toho do úsvitu nezbavím, zemřu. Prosím.
Pomozte mi prosím.
Edian?
Vstávej.
Pojď sem.
Díky, díky.
Vůbec poprvé
se Guildford nemůže dočkat rozbřesku,
až se promění
a bude moct zpátky do paláce.
Za Janou.
Jsou pryč. Jsou pryč.
-Cože? -Norfolk a Scrope vzali kramle.
Vykradli se do temné noci.
-S jejich armádami se rozluč. -Jsou pryč?
Navíc byla na cestě do Londýna spatřena Marie s 10 000 muži.
Přišli jsme o všechny spojence!
Ne, nepřišli.
Kolik lidí za mě dokážete shromáždit do boje?
-O co jde? -Šlechticové jsou pryč.
Blíží se Marie i s armádou. Musíme bojovat.
Nepošlu Ediany na smrt.
Já myslela, že jste se vrátil do Anglie, abyste dosáhl změny.
Vrátil jsem se, protože otec umíral, a zůstal jsem,
protože jsem ve změnu doufal.
Předem prohraných bitev už mám dost.
Ale tentokrát bojuji i já.
Kéž by to stačilo.
Mám už ale jiné plány.
Proč jste tu se mnou tedy zůstal?
To nevím.
Možná to byla chyba.
Mé skutky přesvědčí lid, aby se za mě postavil.
To pochybuji.
Kam to jdeš?
Ty sis mě nevšiml? Stanley!
Ignoroval jsem tě.
Já ignoruji tebe.
Proč?
Vím, cos udělala Guildfordovi.
Slyšel jsem tě s Janou. Poslala jsi mého bratra na smrt.
Jsi vražedkyně!
Chceš-li někoho vinit, začni u sebe.
Řekl jsi mi, co je zač.
Stavěl jsi svého ptáka před vlastního bratra.
Víš, jak to myslím.
Odjíždíš? Co víš?
Stanley, hned se vrať!
Ty tam! Ihned dej přistavit královský kočár.
Jana navzdory všemu stále věří, že dobrota převládne nad slepými předsudky
a naděje nad strachem,
a že se lidé zachovají správně, když se jim naskytne příležitost.
Zákony segregace jsou zrušeny.
Co myslíte vy?
Jano, musíme utéct. Je po všem.
-Jano, prosím. -Ne.
Poslouchej, jestli hned neutečeš, zemřeš.
Dívej! Vidíš?
Máme zastání.
Je to dobré. Norfolk se vrátil.
Jano.
Norfolku, jste zpátky? I s armádou?
Zašla jste příliš daleko.
Chopte se jí. Chopte se všech.
Kočár, tudy. Běž, rychle.
Nechoďte za ní. Ne, nechte mě!
Jana Greyová je vážně v řiti.
Překlad titulků: Martin Zeidler
Kreativní dohled Kateřina Hámová