Forræderen Maria er flygtet.
TIDLIGERE
Hver af jer lover mig 10.000 mand til at søge.
Længe leve dronning Maria!
En snigmorder...
Jane, vi har en krise.
Ingen soldater? No bueno.
Jeg vil holde en turnering.
-Hvis jeg vinder, bliver opdelingsloven. -Ja!
Jeg accepterer.
Norfolk, du har tabt.
Du spurgte mig om første gang, jeg ændrede mig.
Det skete den dag, min mor blev myrdet.
Det er jeg ked af.
Der er ingen kur.
Jeg stolede på dig.
Guldford vil tilgive sig selv.
For hvad?
Når han kommer tilbage, kan du selv spørge.
Jeg vil forvandle mig. Og så vil jeg dø.
Og så er du helbredt.
-Intet er din skyld. -Hvad mener du?
Etianerne dræbte hans mor. Lige foran ham.
De er væk. Norfolk og Scrope er forsvundet.
Maria er blevet set med 10.000 mand.
Hvis du ikke flygter nu, dør du.
Du har presset tingene for langt.
-Tag dem alle sammen. -Nej. Slip mig!
Jane Grey er godt og grundigt på røven.
Du taber.
Rejs jer for Hendes Majestæt, dronning Maria.
Kærlige undersåtter.
Hvad jeg er, som I ved,
er jeres dronning,
den rette og sande arving til Englands krone,
jeres Regina Gloriana.
Gud bevare dronningen!
Fat mod i hjertet,
stå fast imod vores fjender, og frygt dem ikke.
Jeg forsikrer jer, jeg frygter dem slet ikke.
Men først og fremmest,
der er konsekvenser for forræderi.
Begyndende med Jane Grey.
Hendes hoved skal skilles fra hendes hals.
Indtil hun er død, død, død.
Og således sendes vores pressede heltinde hjem i husarrest
for at afvente sin grusomme skæbne.
Janes hoved snurrer.
Men indtil videre sidder det da stadig på sin plads.
Vær ikke bekymret.
Husk Julian af Norwichs ord.
"Alt skal være godt, og alt skal være godt,
"og alle mulige ting skal være godt."
Hvad fanden betyder det?
Jeg ved det ikke.
Sandheden er, at Jane heller ikke aner det.
Noget nyt om min mand?
Mine søstre?
Selv min mor?
Og for første gang i sit liv
har Jane ikke en plan.
Søster.
Stop med at snøfte.
Du har lignet sur mælk, siden vi forlod Kenninghall.
Jeg føler kun glæde.
Jeg er villig til at lade fortid være fortid, fordi...
Ja, jeg vandt.
Og vi er søstre.
Glem aldrig, jeg er din dronning.
Ellers ryger du ikke kun væk.
Jeg tager lige så vel dit hoved.
Alt er ikke tabt endnu.
Maria er ikke ond.
Hun er bare usikker.
Hun havde aldrig nogen venner,
hun blev forvist til Wales efter skilsmissen,
og hun stinker.
Vi burde tale med Bess.
Hold op. Jeg har fået råcreme med mere rygrad.
Lad mig trøste jer med en historie.
Mine forældre blev gift uden kong Henriks godkendelse.
Og han gik helt bersærk.
Alle sagde, deres hoveder ville ryge.
Men så benådede han dem.
De blev meget rige og magtfulde og fik moi!
Det er blot et ud af tusind eksempler på den slags ting.
Og ved I hvorfor?
Fordi der altid er en udvej, hvis du kan spille spillet.
Og heldigvis for os er spil min næstbedste færdighed.
Hvad er din bedste færdighed?
Fellatio.
Se, det er vor tidligere konge, klar til sin triumferende hjemkomst.
Rolig, mine gode mænd.
Jeg kræver audiens med min søster, Maria.
Din hvad?
Genkender I mig ikke?
Det er mig, jeres konge. Edward.
Smut med dig.
Hør nu. Jeg er kongen.
Han er død.
Hør på mig, I beskidte rendestensrotter.
Maria forgiftede mig.
Hun stjal min trone, og nu vil hun dræbe min kusine.
Jeg må stoppe hende.
-Forræderi? -Kæmpe forræderi.
Seymour?
Seymour! Seymour!
Tag jer ikke af ham.
Han er lidt tosset.
I sidste uge var han romersk kejser.
Tænk. Hvis han ser dig, er du død.
De dræber Jane.
Lad os få en øl.
Tro mig, det vil du gerne.
-Kitty. -Vi må være hurtige.
Fannys patter giver os kun omkring 45 sekunder.
Er der noget nyt om min mor og søstre?
De er i paladset. De må ikke forlade det.
Hvis du prøver at flygte, dræber hun dem.
Og min mand, Guildford?
Ingen har set ham.
Hvad sker der med dig, lady Jane?
Folk siger, du ved...
Frygt ikke.
Du kan se, jeg stadig har mit hoved.
Og jeg beholder det.
Nej, nej, nej.
Majestæt, jeg bønfalder dig.
Hun er din kusine.
Og når jeg tænker på din elskede far og min søde mor,
der ser med fra himlen,
med tårer i øjnene, forfærdede over vores flossede familiebånd,
-jeg... -Bliv nu færdig.
Vi kan da vel finde på noget. For deres skyld?
Min store formue fra min datter Katherines nyligt afdøde...
Jane bliver henrettet.
Og du kan intet gøre ved det.
Dette vil opmuntre dig.
Jeg gør din datter til Margaret til en af mine hofdamer.
-Hvorfor? -Hendes belønning.
Belønning for hvad?
Hun ved det ikke.
Vi troede, at den mægtige Frances Grey vidste alt.
Din lille Margaret fortalte mig om Janes planer om at fange os.
Gjorde Margaret det?
Hvordan skulle vi da flygte?
Var det ikke for Margaret, sad jeg i the Tower,
og Jane ville sidde på tronen.
Margaret, din lille skid! Du hjalp Maria med at flygte!
Hvad? Nej, hun gjorde ej.
Jo, det gjorde hun.
Fortæl mig alt.
Det var et uheld. Jeg var vred.
Jeg ville ikke sige noget vigtigt.
Undskyldninger betyder intet nu.
Mor, hold op.
Vågn op, Katherine.
Se, hvad hun gjorde ved din mand.
Siden hendes fødsel
har Margaret været et vildt, ugudeligt, umuligt barn.
Forsvind fra mit åsyn.
-Margaret! -Lad mig være!
Det er det sjove ved børn.
Den måde, du taler til dem på, er den måde, de taler til sig selv.
Og stemmen i dit hoved er den, du har tendens til at tro.
Derfor sagde far altid: "Stol aldrig på grimme kvinder."
Er det ikke hyggeligt?
Norfolk! Du har dårligt rørt din kogte struds.
En skål
for Jane Greys død.
Deres Majestæt.
Du kan ikke henrette Jane Grey.
Jeg kan gøre, hvad fanden jeg vil.
Norfolk, hvis side er du på?
Du kan næsten blive anklaget for at vakle i dine meninger.
Nej.
Men at henrette Jane uden behørig rettergang
vil tilskynde til kaos og optøjer.
Og bønderne holder op med at betale skat. Det er et mareridt.
Hvorfor dog det?
For englænderne kan ikke lide tanken om,
at deres guddommeligt udpegede monark er en blodtørstig tyran,
der henretter sine fjender på må og få.
I dette civiliserede land afholder vi en retssag.
Det handler om anstændighed.
Og nogle af Janes tanker om bæsterne
er ret populære.
Offentligheden er så påvirkelig.
Og hvor ondt det end gør på mig, har han fat i noget.
Selv ham der. Musikeren.
Smeaton.
Han fik en retssag.
Hvorfor skal jeg lytte til jer køtere?
Bare planlæg henrettelsen. Luk!
Kan du huske, da din far fandt ud af, at Bess' mor var et bæst?
Han dræbte hende nær.
Men Cromwell sagde:
"Du kan ikke bare dræbe dine koner.
"Medmindre du har en offentlig retssag
"og beskylder hende for enhver form for fordærvelse."
Ren løgn, selvfølelig. Men det ødelagde hende.
-Anne Boleyn blev latterliggjort. -Præcis.
Det er så let med kvinder.
Du ville nok nyde at gøre det samme med Jane.
Fint.
En offentlig retssag.
Ikke en retssag.
Benåd Jane, og send hende væk.
Hun og hendes sag vil blive glemt på en måned.
Ellers har Norfolk ret.
Jane har tilhængere.
Så lad dem, der støtter hende, brænde med deres kære etianere.
Jeg vil udrydde dem alle fra denne Jord.
Det er dig, der skal straffes!
Stå ikke bare der! Dræb den! Efter den!
Margaret! Løb!
Dræb den nu!
Efter den! Fang den, idioter!
Forræder!
Du er ikke længere min søster.
Hvis verden ikke skulle se os forenede,
ville jeg dræbe dig selv.
Lås hende inde!
Kom, denne vej.
Når ens søn er en hemmelig etiansk hest,
iværksætter man visse nødplaner.
Såsom et skjulested.
Ikke engang en tjener?
Ved du, hvad skjulested er?
Vent.
Det er Maria!
Hvad? Det er mig!
Det er Guildford!
I guder, vi troede, du var død.
Mange tak, far.
Vi skal snakke.
Absolut ikke.
-Hvorfor? -Ja, hvorfor?
Den visse død?
God grund.
Jeg redder Jane.
Gør du, Guildford?
Og hvad er din plan?
En vovet, heltemodig flugt?
Så du vælter ind med trukket kårde i en modig indsats
mod 10.000 soldater og hele kingslandgarden.
Du lever i en fantasiverden, og jeg hader fantasi.
Jeg vil ikke lade Jane dø.
Vi kan intet gøre.
Jane bliver halshugget for forræderi.
Og hvis nogen af Marias mænd ser os, ryger vi med hende.
Så gør jeg det alene.
Du gør ingenting.
Jeg så min far blive halshugget, da jeg var seks.
Du deler ikke hans skæbne.
Det er din skyld, at Jane er i fare.
Dine planer fik hende sat på tronen.
Det er din pligt at hjælpe.
Min eneste pligt, som altid, er at beskytte dig.
Beskytte mig?
Du beskytter dig selv, far. Vær ærlig.
Guildford, jeg tror, vi begge ved, at du vil ikke have min ærlighed.
Guildford...
Jane er oprørt.
Hun føler sig impotent og ude af kontrol.
Hvilket hun virkelig hader.
Fra din dronning.
Dejligt, en afskyelig kjole.
Til retssagen i morgen.
Får jeg en retssag?
Endelig et problem, Jane kan sætte sig for at løse.
Og hvis hun kan løse det problem,
kan hun måske redde sig selv.
Eller sikkert ikke. Men hvem ved?
Det er første gang på et usselt værtshus.
Jeg vil være blid.
Jeg har altid villet se sådan en.
Men selvfølgelig, kongeting.
Selvfølgelig. Deres Majestæt.
Goddag, makker. To øl.
Fitzy, du godeste. Jeg troede, dyrefængeren tog dig.
Ikke endnu.
Tim, du er fuld, gå hjem.
Pis af, sagde jeg.
Er det en etiansk ølstue?
Et drikkeetablissement for kunder af den metamorfe overbevisning.
Men det er ikke tilladt, de er forbudt.
Man kan ikke forbyde folk.
Hvor hårdt du end prøver.
Fitz, hvorfor er vi her?
Der er en fyr, der måske kan få dig ind i paladset.
Så vi får se.
Skål for det.
Bondeøl er så meget bedre end kongelig øl.
Hvad? Det er det.
Jeg har aldrig mødt nogen som dig.
Godt.
Lad os tage et øjeblik og påskønne
lord Guildford Dudleys svimlende bravade.
Og nu vi er i gang,
så lad os tage et øjeblik og værdsætte hans lægge og balder.
Jane, vågn op.
Guildford?
Du er her.
Du er i live.
Du forlod mig.
-Dit svin. -Jeg ved, jeg var et fjols.
Undskyld.
-Jeg troede, du var død. -Næsten.
Det er min mors skyld.
Er alt ikke det?
Tilgiver du mig?
Kys mig igen.
Jane, vi er nødt til at tage afsted nu. Okay?
Jeg så 12 vagter, men går vi forbi frugthaven...
Jeg kan ikke gå.
Hun dræber min familie.
Jeg bliver her.
Så går jeg ikke.
Jeg giver dig ikke et valg.
Du bliver afsløret, hvis du bliver.
Maria dræber dig. Det må ikke ske.
Nej.
Jane...
Vær sød at gå.
Hvad?
Jeg ved, hvad der skete med din mor.
Jeg ville bare sige, at det gør mig ondt.
Det var min skyld.
Selvfølgelig ikke.
Vi var på vej fra hoffet.
Og vi blev angrebet af en gruppe etianere.
Jeg havde aldrig set én før, og jeg var bange
og forvandlede mig for første gang.
Jeg kan ikke huske det.
Men da jeg vågnede af mit blackout,
sagde min far, at røverne dræbte hende.
Først troede jeg på ham.
Men så fik jeg drømme om, at det var mig,
at jeg havde dræbt hende.
Og jeg spekulerede.
Jeg kunne ikke styre forvandlingen.
Det er ikke rationelt,
men det begyndte at føles som en slags forbandelse.
En straf, der er grækerne værdig.
Det fortjener du ikke.
Du slog hende ikke ihjel.
Min far har aldrig bekræftet eller benægtet.
Og jeg er glad.
Jeg er lettet.
For jeg er også en kujon.
Kig på mig.
Ville en kujon risikere døden for at redde mig?
Gid jeg måtte.
Alt er ikke tabt.
Min retssag.
Jane, det bliver en farce.
Det er en chance.
Jeg har forberedt mig.
Selvom jeg ikke beviser min uskyld,
kan du leve.
Min familie kan leve.
Jeg vil tænke på det her, hvis...
Jeg vil tænke på dig.
Jane...
Jeg...
Øjeblik.
Lady Jane.
Hvad laver du?
Der er en guddommelig supermåne. Se!
Jeg elsker bare månen.
Er det blodmåne?
Sådan en har jeg ikke set, siden jeg var knægt.
Synd.
Gå i seng, frue.
Så gerne.
Jeg har lige nok til to mere, tak.
Er det en romersk mønt?
Min søster Alice fandt den i mudderet.
Det er Romulus og Remus.
Hun fandt det sjovt, fordi vi er tvillinger.
Hvor er hun nu?
Lang historie.
Fortæl.
Her er vores mand.
Charles?
Deres Majestæt.
Du er i live.
Han reddede mig. Hvordan har du det?
Chokeret. Men godt.
Hvordan i alverden er du etianer?
Den sædvanlige måde, velsagtens.
Det er ingen andens sag end min.
Jeg prøver bare at leve et anstændigt liv.
Hvordan vidste du, at...
Jeg så dig på paladset og så her. Det kræver intet geni.
Charles, vi har brug for din hjælp.
Vi redder Jane.
Majestæten sendte bud?
Ja, lady Frances.
Jeg giver dig en særlig opgave.
Du skal være min klosetdame.
Jeg skal...
Tale med hende under hendes morgentoiletbesøg.
Og vurdere resultatet.
Tørre mig i måsen.
Hvorfor smiler du ikke? Det er en ære.
Tak, Majestæt.
Jeg er taknemmelig.
Det var Margarets idé.
Jeg spurgte: "Skal jeg straffe mor som Janey?"
Hun sagde: "Hvorfor ikke give mor et job i stedet?"
Javel.
Stan, hvor skal du hen?
Til London.
Er du fuld?
Ja, lidt. Jeg vil kæmpe...
Jeg vil kæmpe ved Guildfords side.
Hjælpe ham med at redde Jane.
Var det den gode claret?
Jeg har aldrig været en god bror.
Eller en god noget.
Vås, Stan. Du er ganske tilstrækkelig.
Så svar mig på dette.
Sæt jeg var etianer?
Ville du sende mig væk eller værre?
Guildford var din favorit
og du behandlede stadig ham som en byld på familiens røv.
Så er det nok.
Du er min søn, det er han også.
Hvorfor hjælper du så ikke?
Stan Dudley, stop så.
Opsedasse.
Lad os nu tale om det.
Nej!
Sig hvorfor.
Her og nu. Hvorfor?
-Eller mist os begge. -Jeg kan ikke!
-Fordi du er bange. -Ja.
Det er jeg også.
Men da Guildford og jeg var drenge,
havde vi et ordsprog. Dudleyer siger aldrig dø.
Det er en sjov følelse,
at besøge sin tidligere arbejdsplads.
Man tænker over udfordringerne,
de spil, man spillede,
de kolleger, med hvem du lo og brokkede dig.
Og selvfølgelig den morderiske tyran, der tog dit job
og nu agter at dræbe dig.
Gør plads for anklagede!
Hendes Majestæt, dronning Maria.
Deres Majestæt.
Smiler du for fanden?
Du vil aldrig knække mig.
Vi får se.
Hvor er Seymour?
Kom så.
Vi er her for at præsidere retssagen
mod tronraneren Jane Grey,
der stjal kronen fra den legitime arving
i strid med naturloven.
I tilfælde af at vi skulle bevise disse højforræderiske handlinger,
kan der kun være én straf...
Døden.
At kende ens beskyldning og potentiel straf er én ting.
At høre det sagt højt er noget helt andet.
Værsgo, Majestæt.
Det skal nok fungere, ikke?
Jeg går ind og finder Jane, overrasker Rådet,
alle bukker og jubler. Riget er sikkert, færdig arbejde.
Skifter du ikke?
Du er i gode hænder, jeg går bare i vejen.
Hvad taler du om?
Jeg går ikke med.
Har jeg gjort noget?
Nej, jeg vover bare ikke skindet for en fremmed tøs.
Fint.
Farvel.
Endvidere, gennem hendes falske påstande
om konføderationer og komplotter
planlagde Jane Grey at fratage og afsætte sin øverste leder
fra kongelig status og titel
og regime og magt over kongeriget England,
med det ultimative mål at ødelægge dronning Maria selv.
Og her er beviset.
Et dokument med ordrer på at afskaffe opdelingslovene.
Og hun, den forræderiske svindler,
har underskrevet dette dokument,
"Jane, dronningen."
Det er min anbefaling,
at hun skulle dømmes behørigt,
slæbes gennem London til galgen ved Tyburn og der hænges.
Og hendes krop skal lægges rådnende ud på jorden,
og de indre organer skal tages ud gennem maven,
hovedet skæres af,
og så skulle hendes krop deles i fire kvarte,
og hovedet og de kvarte bør placeres,
hvor dronningen ønsker, at de placeres.
Jeg har noget at sige.
Vedrørende dit tidligere punkt om falske forestillinger.
Nej.
Fortsæt.
I hans testamente
udpegede kong Edward mig til dronning og arving til tronen.
Det er ubestrideligt.
Ikke fantasi.
Det var uden for min viden
og imod mine ønsker, men det var sandt.
Og så var jeg bundet af loven, som vi alle er,
til at følge kongens ordrer.
Det er hans guddommelige ret at udpege sin efterfølger.
Og Edward udpegede mig.
Hver eneste af jer bukkede for mig og kaldte mig jeres dronning.
Så hvis jeg er en forræder, er I det også.
Hvis I husker det, forsvandt min elskede brors testamente.
Og testamentet, der udpeger Jane, var en klar forfalskning.
Løgne.
Min brors testamente var ægte. Jeg så det med mine egne øjne.
Sæt dig ned, prinsesse Elizabeth.
Jeg vil ikke sidde ned.
Jeg vil ikke være tavs.
Edward udpegede Jane Grey som arving til tronen.
Jeg sværger på mit liv og på min fars navn.
Bess.
Mine herrer, når I spredes for at overveje Janes skæbne, overvej dette,
hvad ville I have gjort i hendes sted?
Ignorere jeres elskede konge og fætters ønsker,
eller pligttro acceptere de ordrer, der overleveres med ynde og værdighed...
Jeg sagde hold kæft, Elizabeth!
Prinsesse Elizabeth fortæller sandheden. Jeg er uskyldig.
Jane var loyal og god.
Norfolk? Norfolk!
Hold kæft! Jeg vil ikke have sådan uforskammethed i min domstol!
Kan du fjerne Jane, før Maria dræber hende med de bare næver?
Det ville være et rod.
Javel.
Kusine.
Jane.
Edward, er du i live?
Gud, det er godt at se dig!
Hvor har jeg savnet dig.
Hvad skete der med dig?
Hvor vover hun?
Deres Majestæt...
Hold kæft!
Deres Majestæt,
det er tid til at sætte Jane i husarrest igen.
Et dystert sted, muligvis nordpå...
Jeg dør hellere end at lade hende leve.
Seymour. Hvor fanden har du været?
Alle ud.
Også dig, Norfolk.
Min elskede, jeg kan ordne det her.
Det har du sagt før.
Jeg har lige modtaget oplysninger, der vil ændre alt.
Hvad er det?
Før jeg giver dig dit hjertes ønske, skal du give mig mit.
-Fint, vi gifter os. -Hvornår?
Når Jane er død, og der er styr på riget.
Fortæl mig nu dine store nyheder.
Jane, lyt til mig, og modsig mig ikke.
Jeg er her for at redde dig.
Når vagterne kommer, går jeg med,
afslører mig selv for retten, og de vil genindsætte mig.
Nej, det vil de ikke.
Alle tror, du er død.
Maria myrder dig, og ingen vil stoppe hende.
-Men hun slår dig ihjel, Jane. -Nej.
Nej, Maria bliver tvunget til at vise mig nåde.
Og forvisning, sikkert.
Nej, det er stadig en risiko.
Det er min beslutning.
Du udpegede mig dronning.
Så som din dronning
beordrer jeg dig til at lade mig at vende tilbage og høre min skæbne.
Nuvel, Deres Majestæt.
Vil du have tronen tilbage?
Så gør det ordentligt. Med magten bag dig.
Saml en hær.
En alliance med Skotland eller Frankrig, og afsæt Maria.
Præcis.
Og så kan vi ændre landet sammen.
Ingen opdelingslove.
Ikke mere opdeling.
-Jeg elsker dig. -I lige måde.
Gem dig.
Flyt jer! Lord Norfolk vil afsige dommen.
Til spørgsmålet om, hvorvidt lady Jane Grey
på falsk og forræderisk vis accepterede Englands krone
og anerkendte sig selv som dronning
og på den måde begik højforræderi,
finder vi hende...
Udskyldig.
Ja, uskyldig.
Jeg sagde, vi ændrede på historien.
Du er tilbage.
Jeg vil gerne forklare.
Værsgo.
Jeg har kun tænkt på mig selv.
Og min søster.
Edward, vent. Vent.
Seymour har hende.
Hvad?
Hun er i hans zoologiske have.
Det er et hemmeligt fængsel til etianere.
Han er sadist.
Den onde skiderik.
Jeg ved ikke, om hun er i live.
Jeg var uden for paladset ved din fattigkasse,
da du blev taget.
Man ser ikke en konge blive snuppet hver dag,
så jeg fulgte efter.
Jeg troede, at Seymour ville bytte dit liv for hendes.
Men vi så ham ved vindebroen.
Du kunne have forrådt mig.
Jeg kunne ikke.
Ikke dig.
Så nu ved du alt. Du kan hade mig, hvis du vil.
Retsprocedurer får én til at tro,
at en uskyldserklæring er det bedst mulige resultat.
Lænkerne falder, og du kan gå
ud i verden for at fejre din frihed
med en skive citrontærte og en skvat sherry.
Stop!
Gid det var så enkelt.
Gør plads for fangen.
Rupert?
Hvad laver du?
Dette er Guildford Dudleys staldkarl.
Tal, mand.
Hvad du fortalte mig.
-Guildford... -Højere.
Guildford Dudley er...
Etianer.
Om hun er uskyldig i forræderi, er irrelevant.
Lady Jane Grey blev bevidst gift med en etianer.
Hun husede udyret i hemmelighed i klar overtrædelse af vores opdelingslove.
Det er en forbrydelse, som der er kun én straf for...
Døden.
Jeg er ked af det, min frue.
Det er en beskidt løgn!
Jane, fortæl dem det.
Guildford er ikke etianer!
-Jane, fortæl dem det! -Bring ham ind.
Nej.
Vent på det.
Nej, vær sød, Maria. Lad være.
Vi pågreb den her tingest udenfor dit hus i går aftes.
Først vidste vi ikke, hvad vi havde.
Rupert hjalp.
De ville gøre ham fortræd.
I er alle fuldstændig vanvittige. Det er en hest.
Vent på det. Vent.
Lad ham være.
Bare lad ham være i fred.
-Vent på det. -Nej.
Og...
Nu.
Han er etianer!
Jane, jeg er ked af det.
Tekster af: Anders Langhoff
Kreativ supervisor Lotte Udsen