Maria avsetter deg. Ikke undervurder henne.
TIDLIGERE
Jeg vil ha Jane Greys hode.
Jeg sender 5000 menn til å kjempe for deg.
-Ta alle sammen. -Du lever.
Familien min dør om jeg drar.
Å henrette Jane oppfordrer til opprør.
Ha en offentlig rettssak og anklag henne for all slags utukt.
Greit. Offentlig rettssak.
Videre planla Jane Grey å tilintetgjøre selveste dronning Maria.
Den svikerske pretendenten bør dømmes
og halshogges.
Testamentet var falskt.
-Løgner. -Sett deg.
Testamentet var ekte.
Maria forgiftet meg.
Og nå vil hun drepe kusinen min. Jeg må stoppe henne.
Vil du ha tilbake tronen? Gjør det skikkelig. Med makt.
Samle en hær.
Jeg har fått informasjon som endrer alt.
Lady Jane Grey giftet seg med en ånder med vilje og viten.
Hent ham inn.
-Nei! -Den finnes kun én straff.
Døden.
Unnskyld.
I 1553, om du tabbet deg skikkelig ut,
hadde de et beryktet steinhus dit du ble sendt for å vente på henrettelse.
Tower of London.
Sist Jane var her, var som barn.
Hun har aldri glemt halshoggingen av Katarina Howard,
kong Henrys femte kone, som tok noen dårlige valg i livet,
men ikke fortjente øksen.
Og nå er det hennes tur.
Jane Grey er dømt til å dø.
Pokker.
Er Guildford Dudley også fengslet her?
Jeg må treffe ham. Bare si det.
Problemet med å være en evig optimist,
beklager, Rodgers og Hammerstein,
er at du ikke kan tenke deg en verden
der det ikke ordner seg for deg.
Middag.
Takk. Jeg heter Jane.
Prosit. Det er sesong for påskeliljer.
Prøv litt pollen i morgenølet ditt.
Funker det?
Ikke snakk med henne, George.
Jeg er tett i nesen.
Hun vil dra en biskop Flambard.
Bli venn med fangen, og vips:
"Vær så snill, herr Albert, én siste drink før jeg dør."
Så er du dritings, og de rømmer til Leeds.
Jeg må høre om mannen min.
Udyret?
Ja, han er ånder.
-Er han også fange her? -Kom.
Om du vet noe, si det.
Kan du si meg noe som helst?
Han er ikke her.
Takk.
Sett dronning Jane fri!
Hva er det bråket?
Jeg vet ikke.
Ja.
Ja! Seks av seks.
Ingen konkurranse.
Deres Majestet, folket vil at Jane skal løslates.
Vi har ikke tid til blodtørstige leker.
La meg takle folket, Norfolk. De elsker meg.
Se hvem som er her.
Det var dumt å tale Jane Greys sak, Elizabeth.
Maria, vær så snill.
På tide å løpe.
Nå.
Maria!
Slutt! Bare slutt!
Hun får en lærepenge!
En lærepenge? Hør på dem der ute.
De ber om rettigheter til åndere.
Slukk brannen før den sprer seg.
Vær dronning, ikke en tyrann!
Tre til side, Norfolk.
Deres Majestet, jeg beklager.
Jeg glemte meg.
Maria, vær så snill!
Maria! Hvordan kunne du?
Oi sann.
Bra gjort, Deres Majestet.
Kan jeg få noen ord?
Jeg har en idé for å stoppe uroen.
Fengselsmat er ingenting sammenlignet med torturen
ved å ikke vite om din kjære er trygg.
Hvor i alle dager er Guildford?
Og... Den er ganske skarp.
Ja.
Fra denne høyden betyr et fall den visse død.
Jane er desperat.
Men hun er ikke dum.
-Jane. -Hallo, mor.
Jeg har reddet deg. Ingen årsak.
Hvor er Guildford?
Han lever.
Nå iallfall. Seymour har ham.
Å nei.
Nei. Du er opprørt for mannen som løy for deg,
som er grunnen til at du er her.
-Du er grunnen! -Bli voksen!
Og ta litt ansvar.
Du presset landet for langt.
Nei. Rådet, adelen, jeg presset dem for langt.
Ikke landet. Landet ønsker endring.
Hvorfor er hun alltid uenig i det jeg sier?
Jeg har inngått en avtale med Maria om livet ditt.
Du må fordømme ånderisme og udyrmannen din.
Du må si at udyret forhekset deg.
Du vet jeg nekter.
Alt er min feil.
Jeg gjorde deg smart, men svak.
Jeg burde latt deg se all brutaliteten verden har å tilby.
Da hadde du kanskje forstått...
Jeg er ikke svak, bare ikke kald!
Eller ute av stand til å elske. Eller umulig å elske.
Er det det du tror?
At jeg ikke elsker?
Jeg elsker,
og jeg trygler deg, Jane, som moren din,
om å slutte å være en jævla taper og ta imot avtalen.
Takk for det kloke rådet, mor.
Si til Maria at jeg vil treffe mannen min, og så kan vi snakkes.
Vakter.
Vakter!
Hold kjeft!
Hvem der?
Ikke rop. Ikke tiltrekk oppmerksomhet.
Du kan bare håpe at de glemmer deg.
Hvem er du? Hva slags sted er dette?
Jeg heter Alice, og du er i et hemmelig fengsel.
Bare for oss udyr.
Et hemmelig fengsel?
Han kommer.
Hva? Hvem? Alice.
Alice?
Hei, udyr.
Nøyaktig 73 timer til henrettelsen.
Det er 4380 minutter.
262 800 sekunder.
Det tar tre sekunder å puste inn og ut.
Det er 87 600 åndedrag igjen
til hun aldri skal puste mer.
Vi har ordre om å ta deg med til stallen.
Du skal få treffe mannen din.
Guildford?
Nei! Vær så snill!
Nei.
Nei!
Guildford.
Nei!
Lurte deg!
Det er ikke udyret ditt. Slutt å gråte.
Er ikke Guildford død?
Nei. Det er bare skjemt.
Du er ond.
Til pass for deg.
Sende din mor for å be om tjenester.
-Si hvor han er. -Nei.
Jane, jeg skal kappe av deg hodet,
akkurat som vi gjorde med den vallaken,
og alle du noen gang har kjent, skal se på for moro skyld.
Men du kan fortsatt redde udyrmannen din.
Alt du må gjøre,
er å lese dette i retten.
Om jeg leser dette,
-sparer du ham? -Ja.
Men du er upålitelig.
Jeg vet det.
Ikke bekymre deg.
En av oss må det.
Flokken hjelper oss. Jeg vet det.
Eller så henger de oss opp etter føttene.
Som konge var alltid Edvard for syk eller for forgiftet
til å tenke på hva "eksil" betød
for ånderne han hersker over.
Det betød sult, elendighet.
Camping.
Er det sånn ånderne lever?
De velger det ikke.
Når du bruker flinten...
Hører du etter?
Må jeg lære dette?
Kan ikke du gjøre det for meg?
-Vi sa reglene da vi tok deg til oss. -Ja.
Hva var det?
Dette var kanskje feil.
Kødder du?
Edvard? Kong Edvard?
Det er ham!
Deres Majestet.
Hva faen er det som skjer?
-Du er død. -Døde du?
-Jeg lever. -Han lever!
Og jeg trenger hjelp.
Maria tok palasset og arresterte Jane.
Hun mister hodet om vi ikke stopper det.
Hva? Hvor er Jane nå?
Tower of London.
Jeg må ta tilbake tronen. Bare sånn kan hun reddes.
Dere må kjempe med meg.
Hvorfor går du ikke til ditt eget folk?
Det må da finnes adelige som vil hjelpe sanning-kongen.
-For langt. Vi har ikke tid. -Vi kan ikke hjelpe.
Beklager.
Vent!
Da jeg var konge, tillot jeg fæle ting å skje åndere.
Jeg må leve med det for alltid, og jeg beklager.
Men Jane fortjener hjelp.
Nå som Maria er dronning,
vil hun utslette folket deres om vi ikke stopper henne.
Når jeg er konge igjen, blir jeg deres forkjemper.
Jeg skal kjempe for dere, sånn jeg burde gjort før. Jeg lover.
For sent med løfter.
Susannah?
Beklager.
-Ligg unna meg. -Hvorfor det?
Hvorfor tror du? Du er lord Seymours sønn.
Hadde jeg visst at han kom med en hær, ville jeg sagt det.
Katherine...
La meg bevise min kjærlighet og troskap.
Røm med meg.
Du er gal.
Jeg tjener penger hos Norfolk.
Vi kan dra til Sveits. Korsika. Napoli.
-Et sted Seymours spioner ikke finner oss. -Nei.
Jane kommer til å dø.
Margaret sviktet oss.
Og ja, moren min kan være og er vanligvis et mareritt,
men hun er moren min.
Jeg er alt hun har igjen.
"Godtfolk,
"mitt siste ønske er at dronning Maria skal utrydde ånderisme i England.
"Jeg støtter planen om utryddelse..."
For enkelte er moral sleipe saker.
Men for Jane er de like stødige
som kjernen til jorden vi står på nå.
Om ikke du ser dette på et fly, da,
for i så fall: Glem det.
"Måtte hun spore dem opp, én etter én."
Du høres ikke overbevist ut.
Nå?
Jeg har hørt på. Du må høres ut som du tror på det du sier
om du vil redde mannen din.
Hvorfor bryr du deg om ham?
Jeg hadde en fetter. I Tooting.
Han forvandlet seg.
Vi skjulte ham en stund, men han ble funnet.
Ikke sant?
Og verden er som den er,
men mannen din har en sjanse.
Bare les talen hennes.
Vær så snill.
Kan du finne en måte å gi ham en beskjed på?
Og Guildford må vite at jeg ikke mener et eneste ord.
Hva gjør du der inne?
Ingenting. Beklager. Skal ikke skje igjen.
Aldri snakk med fanger.
Faen ta.
Det er meg.
På tide å dø.
Eller leve.
Hva?
Vi kan fingere det.
Vi trenger bare en stedfortreder, og jeg har ganske mange på lur.
Sekk over hodet, lik, bla, bla, voilá.
Hele verden kommer til å tro at du har blitt henrettet.
Og etterpå?
Du blir hos meg.
Jeg ser alltid etter arbeidsføre unge udyr
som gjør det de må for dronning og fedreland.
Jeg vil heller dø enn å råtne her i fengselet ditt.
Det er ikke bare et fengsel.
Vi driver med all slags moro her.
Spionasje, brannstiftelse, leiemord, medisinsk forskning.
Vi har prøvd å finne en kur i mange år.
Jeg har hørt det er av interesse for deg.
Kuren finnes ikke.
Poenget er at du kan holde deg i live her
eller få en smertefull død, med bruden din.
Tja...
Da får jeg i det minste se Jane én siste gang før jeg dør.
Som du vil.
Tørk meg.
Det knytter seg i magen.
Er ikke ferdig.
Det blir alltid sånn når jeg er oppspilt.
Det jeg har planlagt for Guildford Dudley
ville skapt gledeshvin fra de gamle romerne.
Lovet du ikke å spare ham?
Du har mye å lære om politikk, skatt.
Løgner er vennene våre.
Hva skal du gjøre?
Først skal jeg... Jeg sitter på do!
Dette kom nettopp fra...
Ut!
Har noen gitt meg en gave?
Hvem?
Prins Filip av Spania.
En gutt.
Hva er det?
Åpne den.
Ja?
Du har besøk.
-Jane. -Margaret.
Hva gjør du her? Har mor sendt deg?
Hun hater meg.
Nei da. Hun er bare sånn.
Det er for jævlig.
Maria forteller meg alt nå.
Så tro meg, du er ferdig.
Maria løy.
Du kan ikke redde Guildford.
Hun skal henrette dere sammen.
Klart det.
Takk for at du sa ifra.
Unnskyld.
Jeg vil ikke du skal dø.
Du er en sterk, skarp,
fyrig, liten rakkerunge.
Men husk å være snill også.
Forvent at folk er gode.
Tilgi dem når de ikke er det.
Snakker du om mor?
Jeg gjør vel det.
Tiden er ute.
Kom hit.
Faen ta Maria.
Faen ta Maria, ja.
Ja, faen ta Maria.
For det som kan være siste gang i livet sitt,
har Jane en plan.
Hallo.
Broren min er død,
og nå er jeg dronning.
Bank, bank.
Hallo.
Så blid du er.
Ja, jeg er forelsket.
Koseklumpen.
Åpne den.
Hva kan det være?
Herreguder!
Ja, den er fra prins Filip av Spania.
Armen til deres siste ånder.
Filip utryddet dem fullstendig. Er det ikke sjarmerende dyktig?
Udyrsinkvisisjonen hans har lykkes,
så han vil slå seg sammen og utrydde dem i England.
Den har ring på fingeren. Ikke si...
-Ja, jeg skal ekte ham. -Over mitt lik.
Hold kjeft, Seymour. Jeg kom aldri til å ekte deg.
Ikke når jeg kan få en ekte prins.
Men jeg er glad i deg.
Og derfor har jeg funnet en brud til deg.
Faen ta.
Fangen rømmer!
Der! Der oppe!
Kom inn.
Dra henne inn.
Få henne inn.
Kom inn.
Fiks dette.
Du kan ikke tvinge meg.
Hun er dronning. Hun kan tvinge oss til det hun vil.
Nå blir vi alle en stor, lykkelig familie.
En lykkelig slutt.
Noen bør skrive det ned.
Deres Majestet, beklager.
Katherine, stopp øyeblikkelig.
Katherine, kom tilbake.
Du bytter meg bort igjen.
Nei. Jeg redder deg.
Jeg gjør det for familien vår. Gjør din plikt.
Nei.
Hva sa du?
Jeg sa...
Jeg sa nei!
Nei! Nei! Nei!
Nei!
Gift deg med meg.
Det finnes en giftig mose som heter Aconitum napellus.
Når den blandes med kalsiumhydroksid fra for eksempel en kalkvegg,
blir den et dødelig nevrotoksin.
Da trenger du bare en slu måte å gi den på.
Vakter.
Få det overstått.
Ser man det. Her er vi igjen.
Få høre talen.
For Guildfords skyld.
Og det beste med gift
er hvor mange kunstferdige måter det finnes å gi det til en fiende på.
Klar.
Før jeg snakker, må jeg be min kusine om et tilgivelsens kyss.
-Ligg unna! Vakter! -Sånn er skikken!
Les talen.
Jeg vil si...
...at jeg har gjort feil som dronning.
Jeg er sta.
Egoistisk.
-Impulsiv. -Det er ikke talen jeg sendte.
Men det er ikke derfor jeg dømmes.
Jeg dømmes fordi kongeriket var sykt.
Før henne bort.
De rike og mektige vil at dere skal hate åndere
så dere ikke ser den ekte ondskapen. Dem.
Jeg fordømmer ikke åndere. Jeg fordømmer deg, Maria.
Jane Grey, jeg skal hogge av deg det udyr-elskende hodet ditt!
Jeg fordømmer deg!
Far, måtte vi kle oss som bønder, av alle ting?
Et dristig sjansespill
er ikke tiden for innvendinger om bekledning.
Slutt å syte om klærne.
Innse det. Om noen fikser denne stilen, er det vi Dudleyer.
Sant nok.
Naturen kaller.
Nå har vi sjansen. Følg meg, gjør som meg.
Ja!
Min herre.
Gutten min?
Far?
Klart det er meg.
Vi har dårlig tid.
Hei. Ligg unna! Nøklene mine.
Hva faen er det du gjør?
Dette er for broren min.
Jeg trodde du sa en dristig rømning
var for risikabelt.
Du skjønner det ennå ikke.
Jeg ville gått gjennom ild og vann for deg.
Jeg har den!
-Hei, bror. -Hei, Stan.
-Vi må ut av helveteshullet. -Vent.
Alice, bli med oss.
Hvem pokker er hun?
Det er Alice. Stan, nøkkelen.
Står til? Jeg er Stanley Dudley.
Ikke la visiret skremme deg. Vi er undercover.
Jeg kan ikke. Jeg har sett det han gjør med rømlinger.
Om du ombestemmer deg...
-Befri deg selv. Befri alle. -Ha det bra.
Hold følge. Kom igjen.
Kom igjen!
Dere to stikker. Jeg tar meg av dette.
Ikke tale om.
Gå. Jeg har nok dødsfall på samvittigheten.
Guildford, du drepte ikke moren din.
Altså, du gjorde det, men det var et uhell.
Du mente ikke å skade henne.
Hester er uhåndterlige vesener.
Ikke rart du sendte meg vekk.
Jeg var fortært av sorg.
Jeg visste ikke annen råd.
Guildford.
Du må tilgi deg selv.
Moren din var glad i deg.
Takk.
Jeg lukter en klem.
Man kan ikke lukte klemmer.
Dudleyer, stopp.
Far, Stan, gå. Jeg mener det.
Stan, ta med far! Nå!
Gå!
Jeg tar udyret alene.
Kom igjen.
Jeg har hørt at du liker smerte.
Først dreper jeg deg.
Så finner jeg din svikerske far og bror
og dreper dem også.
Ikke dårlig.
Kom igjen.
Vakter, gjør noe, idioter.
Bare drep meg fort.
Få ham tilbake til cellen.
Jeg skal nyte å se deg brenne.
Med bare noen timer til henrettelsen
tenker Jane på alle de fortapte kvinnene som kom før henne.
Livene deres ble innskrenket til bare døden deres.
Katarina Howard øvde i timevis
på å legge hodet riktig på hoggestabben.
Anne Boleyn hyret en sverdekspert fra Calais
for å sikre at hodet hennes ble kappet av med ett raskt slag.
Anne Askew ble brent,
Margaret Pole slaktet, Elizabeth Barton hengt.
Jane lurer på om dersom disse kvinnene kunne gjort noe
for å endre skjebnen sin, ville de det?
Selv om prisen var sjelen deres?
Om du må velge mellom øks og ild, hva blir det?
Ild.
Nei, vent.
Øks. Absolutt. Ja.
Jeg må slå lens.
George?
Ja, frue?
Som mitt siste ønske lurte jeg på
om du kunne gi meg litt vin.
Så klart, frue.
I ditt sted ville jeg drukket meg drita.
Hva er det?
Jeg kan ikke ofre hundre av oss for å redde henne
og sikkert mislykkes uansett.
Du skjønner vel det?
Vær så snill.
Hun er vennen min. Hun kjempet for oss.
Folk her vet det. De liker henne.
-De... -Susannah,
jeg trenger deg.
Jeg trenger styrken og hjernen din.
Skottene kommer for å hjelpe å ta tronen.
Det blir krig.
Jeg er dum.
Og nå som jeg vet sannheten og faktisk kunne forandret riket,
er jeg maktesløs. Jeg er ubrukelig.
Hold kjeft!
Hva?
Er du ikke den jeg trodde,
han som dro til en nonne for å redde meg, dra til helvete.
Men ikke sitt her og syt om mannen du var før.
Vil du redde Jane? Forene kongeriket? Så gjør det.
Hva skal jeg gjøre?
Finn på noe.
Jeg har en idé.
Vinen er fransk, frue.
Litt krittaktig, men den gjør susen.
Vil du ikke ha?
Det er ikke nok vin til at jeg kan dra en biskop Flambard.
Ja vel, da. Bare en liten en.
Det skal være bra for smaken å snurre den.
Du store, du er lur.
Jeg prøvde det med pollenet, forresten.
Det er et mirakel. Takk.
Da så. Skål.
-Hva var det? -Jeg så en edderkopp.
Den var diger. Fæl sak.
Hårete med tenner.
Her, ta min.
For helsen din.
Ja vel...
Hent de andre vaktene. Si at jeg skal være klar.
Her er den. Natten vi alle har ventet på.
Om du elsker sprit, skjemt og blod,
velkommen til den ultimate Tudor-festen.
Hvor er min vordende hustru?
Hvor er Katherine?
Hun kommer snart.
For en gledelig anledning.
Hvem er klar til å feste? Jeg er det.
Få henne ut!
Jane!
Vår perfekte, men likevel mangelfulle heltinne angrer kun på én ting.
Hun sa aldri til Guildford
at det hun føler for ham, faktisk er ekte kjærlighet.
Og den kjærligheten kan gi henne styrken til å dø.
Tilgir du meg, frue?
Ikke faen.
Hva skal jeg gjøre? Hvor er den?
-Hei, bråkmaker. -Susannah.
Edvard hilser.
Noen må brenne ham!
Ikke bare stå der.
Brenn hesten!
Guildford.
Å faen.
Vi kommer.
Guildford.
Drep henne! Ikke bare stå der!
Jane! Dukk!
Jane. Hva gjør du?
Hold kjeft. Jeg redder deg.
Ikke. Du brenner opp.
Jeg klarer ikke.
Jeg får ikke kuttet det.
Dra fra meg.
Aldri.
Det gjør jeg aldri.
Jeg elsker deg.
Jeg elsker deg også.
Hva er det?
Unna vei.
Kom igjen, Jane!
Sett deg på din egen hest og ta henne!
Far, vi må bane vei.
Ta henne! Nei!
Ja da! Løp, min bror!
Dudleyer gir seg aldri.
Løp, Guildford!
Det stemmer, folkens. Jane og Guildford lever.
Men historien vår er ikke over.
For Maria er fortsatt dronning.
Vær så snill...
-Og hun er... -Ro deg ned.
...svært irritert.
Palasset har fortsatt mange hemmeligheter.
Og hemmelige elskere.
Og hemmelige ekteskapsløfter.
Men inntil videre nyter heltene våre
sin surt ervervede frihet.
For kjærlighet, sann kjærlighet,
kan faktisk overvinne alt.
Du vet... Sånn cirka.
Nå, Jane Grey...
Ja, Guildford Dudley?
Hva skal vi gjøre med resten av livet?
-Jeg har tenkt på det. -Venezia?
Du hadde elsket Konstantinopel. Digert bibliotek.
Vi kan ikke dra.
Jeg håpet du ikke ville si det.
Jeg nekter å rømme.
Jeg må tilbake.
Du trenger ikke bli med.
Klart jeg blir med.
Jeg håpet du ville si det.
Tekst: Heidi Rabbevåg
Kreativ leder Gry Viola Impelluso