Maria tänker störta dig. Se upp för henne.
DETTA HAR HÄNT
Jag vill ha Jane Greys huvud.
Du får 5 000 soldater.
-Grip dem alla. -Du lever.
Flyr jag dödar hon min familj.
Att avrätta Jane kommer leda till upplopp.
Ställ henne inför rätta och anklaga henne för allt möjligt fördärv.
Okej då. En rättegång.
Jane Grey tänkte döda drottning Maria.
Förrädaren ska få sitt straff
och bli halshuggen.
Testamentet var förfalskat.
-Lögn. -Sätt dig.
Testamentet var äkta.
Maria förgiftade mig.
Nu vill hon döda min kusin. Jag måste stoppa det.
Vill du ta tillbaka tronen? Gör det ordentligt.
Samla en armé.
Jag har fått höra något som ändrar allt.
Lady Jane Grey gifte sig avsiktligen med en etian.
För in honom.
-Nej! -Det finns bara ett straff.
Döden.
Förlåt mig.
Om du fuckade upp år 1553
fick du vänta på avrättningen i ett berömt stenkyffe
som heter Towern.
Jane var senast här som barn.
Hon har aldrig glömt Katarina Howards avrättning,
Henriks femte fru som trots en del misstag
inte förtjänade yxan.
Och nu är det hennes tur.
Jane Grey är dömd till döden.
Fasiken.
Är min man Guildford Dudley också här?
Snälla, jag måste få se honom.
Problemet med att vara en obotlig optimist,
Rodgers och Hammerstein får ursäkta,
är att man inte kan föreställa sig
något annat än ett lyckligt slut.
Middagsdags.
Tack. Jag heter Jane.
Prosit. Det är påskliljesäsong.
Prova en nypa pollen i morgonölet.
Funkar det?
Prata inte med henne, din idiot.
Men jag är täppt.
Det är biskop Flambards trick.
Bli kompis med vakterna,
sen ber de om en sista drink innan avrättningen och vips
är man packad och fången halvvägs till Leeds.
Jag vill höra hur han mår.
Besten?
Ja, han är etian.
-Är han också här? -Vi går.
Snälla, berätta om ni vet något.
Kan du säga något alls?
Han är inte här.
Tack.
Befria drottning Jane!
Vad är det för oväsen?
Jag vet inte.
Ja.
Ja! Sex av sex!
Knappast en tävling.
Ers Majestät, folket kräver att Jane friges.
Vi har inte tid för mordiska lekar.
Låt mig tala till folket. De älskar mig.
Men ser man på.
Att försvara Jane Grey var dumt av dig, Elisabet.
Snälla Maria.
Spring.
Nu!
Mary!
Sluta!
Jag lär henne en läxa!
En läxa? Lyssna på dem.
De kräver rättigheter för etianer.
Släck elden innan den sprider sig!
Var drottning, inte tyrann!
Åt sidan, Norfolk.
Jag ber om ursäkt, Ers Majestät.
Det var dumt av mig.
Snälla Maria!
Maria! Hur kunde du?
Hoppsan.
Bra gjort, Ers Majestät.
Kan vi talas vid?
Jag vet hur vi kan lösa de här oroligheterna.
Fängelset är en barnlek jämfört med
att inte veta om ens älskade är säker.
Var i alla gudars namn är Guildford?
Och... den är visst vass.
Ja.
Faller man från den här höjden dör man omedelbart.
Jane är desperat.
Men inte dum.
-Jane. -Hej mamma.
Jag har räddat dig. Varsågod.
Var är Guildford?
Han lever.
Hittills. Seymour har honom.
Nej.
Sörj inte mannen som ljög för dig.
Det är hans fel att du är här.
-Det är ditt fel! -Väx upp!
Och ta en gnutta ansvar.
Du var för radikal.
För rådet och adeln, ja.
Inte för folket. De vill ha förändring.
Varför måste hon alltid tjafsa emot?
Hör på. Jag övertalade Maria att låta dig leva.
Du måste förkasta din make och alla etianer.
Säg att han förledde dig.
Det kan jag inte.
Allt det här är mitt fel.
Du är smart men svag.
Jag borde ha låtit dig se hur brutal världen är.
Då skulle du kanske förstå...
Jag är inte känslokall som du,
eller hjärtlös och oälskad!
Är det vad du tror?
Att jag inte älskar?
Det gör jag,
och som din mor ber jag dig
att sluta vara en jävla nolla och acceptera erbjudandet!
Tack för det kloka rådet, mor.
Hälsa Maria att jag vill träffa min man, sen får vi se.
Vakter!
Håll tyst!
Vem där?
Dra inte till dig deras uppmärksamhet.
Det är bäst om de glömmer bort en.
Vem är du? Var är vi?
Jag heter Alice, och du är i ett hemligt fängelse.
Bara för oss bestar.
Hemligt fängelse?
Han kommer.
Vem? Alice?
Alice?
Du, odjuret.
Precis 73 timmar till avrättningen.
Det blir 4380 minuter
eller 262 800 sekunder.
Att andas in och ut tar tre sekunder.
Hon har 87 600 andetag kvar,
sen andas hon aldrig igen.
Vi har order att ta dig till stallet.
Du får träffa din man trots allt.
Guildford?
Nej! Snälla, nej!
Nej!
Guildford.
Nej!
Lurade dig!
Det är inte ditt odjur. Sluta grina.
Är Guildford inte död?
Det var ett skämt.
Du är ond.
Rätt åt dig
som skickar din mor för att tigga.
-Berätta var han är. -Nej.
Jag ska hugga av ditt huvud
precis som den där valacken
som underhållning inför alla du känner.
Men du kan fortfarande rädda ditt odjur till man.
Du behöver bara
läsa upp det här i rätten.
Om jag gör det
-låter du honom leva? -Ja.
Jag litar inte på dig.
Jag vet.
Sluta oroa dig.
Någon måste göra det.
Flocken kommer hjälpa oss.
Eller så hänger de oss.
Som kung var Edvard alltid för sjuk eller förgiftad
för att tänka på vad "exil" innebar
för etianerna i hans rike.
Det innebar hunger och misär.
Att bo i läger.
Bor de så här?
Inte av fri vilja.
När man slår flintan...
Lyssnar du?
Måste jag kunna det här?
Du kan väl göra det åt mig?
-Vi har redan lärt dig reglerna. -Ja.
Vad var de nu igen?
Det här var ett misstag.
Skojar du?
Kung Edvard?
Det är han!
Ers Majestät.
Vad fan händer?
-Du dog ju. -Dog han?
-Jag lever. -Han lever!
Jag behöver er hjälp.
Maria tog makten och grep Jane.
Hon blir halshuggen om vi inte ingriper.
Var är hon nu?
I Towern.
Att återta kronan är enda sättet att rädda henne.
Ni måste hjälpa mig.
Be ditt eget folk, vet jag.
Finns det inga adelsmän som vill hjälpa kungen?
-För långt borta. -Vi kan inte hjälpa.
Ledsen.
Vänta!
Hemska saker hände etianerna under mitt styre.
Jag får leva med det och jag är hemskt ledsen.
Men Jane förtjänar vår hjälp.
Nu när Maria är drottning
kommer hon utplåna er alla om vi inte hejdar henne.
När jag blir kung igen ska jag vara er kämpe.
Slåss för er som jag borde ha gjort.
Det är för sent för prat.
Susannah?
Ledsen.
-Låt mig vara. -Varför?
Vad tror du? Du är lord Seymours son.
Om jag vetat om hans armé skulle jag ha varnat dig.
Katherine...
Låt mig bevisa min kärlek och lojalitet.
Vi rymmer härifrån.
Du yrar.
Jag har fått pengar av Norfolk.
Vi kan åka till Schweiz, Korsika, Neapel.
-Långt bort från Seymours spioner. -Det går inte.
Jane kommer att dö.
Margaret är borta.
Och även om min mamma är rena mardrömmen
är hon ändå min mamma.
Jag är allt hon har kvar.
"Gott folk,
"min sista önskan är att drottning Maria utrotar etianism i England.
"Jag stöttar hennes utrotningsprogram..."
Moral är ett flytande begrepp för vissa.
Men Janes moraliska kompass
är lika bergfast som jorden vi står på.
Om du inte sitter i ett flygplan förstås.
Glöm det i så fall.
"Må hon fånga dem, en i taget."
Säg det med inlevelse.
Jaha?
Jag har lyssnat. Du måste låta som du menar det
om du vill rädda din man.
Vad bryr du dig om honom?
Jag hade en kusin i Tooting
som förvandlades.
Vi gömde honom ett tag men han blev hittad.
Du vet.
Världen är som den är
men din man verkar ha en chans.
Läs hennes tal.
Snälla.
Kan du ge honom ett meddelande?
Han måste få veta att jag inte menar ett enda ord.
Vad gör du därinne?
Inget. Förlåt.
Prata inte med fångarna.
För guds skull.
Det är jag.
Dags att dö.
Eller leva.
Vad?
Vi kan fejka det.
Vi behöver bara en ersättare, och jag har några på lager.
Huvudet rullar, död kropp, voilà!
Alla kommer tro att du är död.
Vad händer sen?
Du stannar hos mig.
Jag är alltid på jakt efter arbetsföra unga bestar
som vill tjäna drottningen och riket.
Jag dör hellre än tynar bort i ditt fängelse.
Det är mer än ett fängelse.
Vi gör allt möjligt kul här.
Spioneri, mordbrand, mord, medicinsk forskning.
Vi har försökt hitta ett botemedel i flera år.
Hörde att du var intresserad av ett sånt?
Det är obotligt.
Valet står mellan att leva här
eller dö en smärtsam död med din fru.
Tja...
Då får jag åtminstone se Jane en sista gång.
Som du vill.
Torka mig!
Jag är så lös i magen.
Jag är inte klar!
Det blir så när jag är upprymd.
Och straffet jag planerat åt Guildford Dudley
hade gått hem i det gamla romarriket.
Du lovade ju att inte döda honom.
Du har mycket att lära om politik, stumpan.
Lögner tar en långt.
Vad tänker du göra?
Först ska jag... jag sitter på toa!
Ers Majestät, en gåva från...
Ut!
Är det en present?
Från vem?
Prins Filip av Spanien.
En kille.
Vad är det?
Öppna den.
Ja?
Du har besök.
-Jane. -Margaret.
Vad gör du här? Skickade mamma dig?
Hon hatar mig.
Nej då. Hon är bara sån.
Hon suger.
Maria berättar allt för mig.
Så det är helt kört för dig.
Maria ljög.
Du kan inte rädda Guildford.
Hon kommer avrätta er båda.
Så klart.
Tack för att du berättade.
Jag är ledsen.
Jag vill inte att du dör.
Du är en stark, smart,
bitsk liten rackarunge.
Kom ihåg att vara snäll med.
Utgå från att folk är goda
och förlåt dem när de gör fel.
Pratar du om vår mor?
Jag antar det.
Tiden är slut.
Kom.
Fan ta Maria.
Verkligen.
Ja, fan ta Maria.
För kanske sista gången
har Jane en plan.
Hej.
Min bror är död
och nu är jag drottning.
Knack, knack.
Hej.
Du är på gott humör.
Jag är kär.
Älskling.
Öppna den.
Vad kan det vara?
Goda gudar!
Den är från prins Filip av Spanien.
Armen tillhör deras sista etian.
Han utrotade dem allihop. Imponerande, va?
Hans best-inkvisation var så lyckad
att han vill hjälpa oss utrota dem här med.
Det sitter en ring på fingret. Säg inte...
-Vi ska gifta oss. -Aldrig!
Jag tänkte aldrig gifta mig med dig.
Inte när jag kan få en riktig prins.
Men jag gillar dig.
Så jag har hittat en fru åt dig.
Fan också.
Fången rymmer!
Där uppe!
In!
Grip henne.
Dra in henne.
In med dig!
Laga det.
Du kan inte tvinga mig.
Som drottning kan hon tvinga oss göra vad som helst.
Nu ska vi vara en enda stor familj.
Slutet gott, allting gott.
Någon borde skriva ner det.
Förlåt, Ers Majestät.
Katherine, stanna.
Kom tillbaka!
Du köpslår med mig igen.
Nej, jag räddar dig.
För att hjälpa familjen. Gör din plikt.
Nej.
Vad sa du?
Jag sa...
Jag sa "nej"!
Nej! Nej! Nej!
Nej!
Gift dig med mig.
Det finns en giftig mossa som heter Aconitum napellum.
Blandad med kalciumhydroxid från till exempel en kalkvägg
får man ett dödligt nervgift.
Sen behöver man bara en fiffig leveransmetod.
Vakter.
Vi får det överstökat.
Nämen, då var vi här igen.
Låt höra ditt tal.
Bara för Guildfords skull.
Det bästa med gift
är att det finns så många sinnrika sätt att förgifta någon på.
Redo.
Först vill jag be om förlåtelse med en kyss.
-Vakter! -Det hör till seden!
Läs upp talet.
Jag vill säga...
Jag begick misstag som drottning.
Jag är envis.
Självisk.
-Impulsiv. -Det är inte talet jag skrev.
Men det är inte därför jag står här
utan för att landet är sjukt.
För bort henne.
De rika och mäktiga vill att ni ska hata etianer
så att ni inte ser vilka de riktigt onda är!
Jag förkastar inga etianer, utan dig, Maria.
Jag ska hugga av ditt bestälskande huvud!
Jag förkastar dig!
Var vi tvungna att klä ut oss till bönder?
Det här är riskfyllt.
Knappast läge att lamentera ekiperingen.
Klaga inte på kläderna!
Förresten passar den här looken oss Dudleys utmärkt.
Sant.
Kisspaus.
Det är vår chans. Gör som jag.
Ja!
Ers nåd.
Son?
Pappa?
Klart det är jag.
Vi måste skynda oss.
Bort! Släpp nycklarna!
Vad fan gör du?
Det här är för min bror.
Sa inte du att en våghalsig rymning
var för farligt?
Du fattar visst inte.
Jag skulle göra allt för dig.
Jag har den!
-Hej brorsan! -Stan!
-Nu lämnar vi helveteshålan. -Vänta.
Alice, följ med.
Vem tusan är hon?
Alice! Ge mig nyckeln.
Angenämt. Jag är Stanley Dudley.
Var inte rädd för visiret. Vi är förklädda.
Jag kan inte. Jag vet vad han gör med rymlingar.
Om du ändrar dig...
-Befria dig själv och de andra. -Tack.
Häng med.
Kom igen!
Spring. Jag tar hand om dem.
Aldrig.
Gå. Jag vill inte ha fler döda på mitt samvete.
Du dödade inte din mor.
Eller, jo, men det var en olycka.
Du gjorde det inte med flit.
Hästar är så klumpiga.
Klart du skickade bort mig.
Jag förtärdes av sorg.
Jag visste ingen råd.
Guildford.
Du måste förlåta dig själv.
Din mamma älskade dig.
Tack.
Det luktar visst kram.
Kramar luktar inte, Stanley.
Stanna där, Dudleys!
Gå nu. Jag menar det!
Stan, gå med pappa!
Spring!
Jag tar besten själv.
Kom igen då.
Sägs att du gillar smärta.
Först dödar jag dig,
sen hittar jag din trolösa far och bror
och dödar dem med.
Inte illa.
Kom igen.
Vakter! Hjälp mig, era idioter!
Döda mig snabbt.
Ta honom till sin cell.
Ser fram emot att se dig brinna.
Det återstår bara timmar till avrättningen
och Jane tänker på alla chanslösa kvinnor innan henne
som bara blir ihågkomna för sin död.
Katarina Howard övade i flera timmar
på att lägga huvudet på stupstocken.
Anne Boleyn anlitade en svärdsman från Calais
för att säkerställa att halshuggningen skulle gå smidigt.
Anne Askew brändes på bål,
Margaret Pole slaktades, Elizabeth Barton hängdes.
Jane undrar om de skulle ha förändrat sitt öde
om de hade kunnat?
Om de fått betala med sina själar?
Skulle du välja yxan eller bålet?
Bålet.
Nej, vänta.
Yxan, alla gånger.
Jag måste slå en sjua.
George?
Ja, frun?
Jag har en sista önskan.
Kan du hämta lite vin?
Självklart.
I din sits skulle jag bli aspackad.
Vad?
Jag kan inte offra hundra man på ett fritagningsförsök
som skulle misslyckas.
Det begriper du väl?
Snälla Archer.
Hon är min vän. Hon kämpade för oss.
Folket gillar henne.
-De... -Susannah,
jag behöver dig.
Din styrka och ditt förstånd.
Skottarna kommer för att hjälpa oss.
Snart blir det krig.
Jag är så dum.
Nu när jag vet sanningen skulle jag kunna förändra riket.
Men jag kan inte göra något. Jag är maktlös.
Håll tyst!
Vad?
Om du inte är mannen
som spöade en nunna för att rädda mig, så stick.
Sitt inte och gnäll om vem du brukade vara.
Vill du rädda Jane och kungariket? Gör det då.
Hur då?
Kom på något.
Jag har en idé.
Det är franskt vin.
Lite beskt men det gör susen.
Gör mig sällskap.
Lugn, vinet räcker inte till för att supa dig redlös.
Okej då. En liten jäkel.
Att snurra på glaset framhäver smaken.
Jösses, du är smart.
Jag provade pollen, förresten.
Rena miraklet. Tack.
Då så. Skål.
-Vad händer? -Jag såg en spindel.
Den var enorm. Vidrig sak.
Hårig, med tänder.
Här, ta mitt.
Skål.
Då så...
Säg till vakterna att jag är redo.
Här är den, natten vi väntat på.
Om man älskar sprit, stök och slagsmål
är det här den ultimata Tudorfesten.
Var är min blivande fru?
Var är Katherine?
Hon kommer snart.
Vilken glädjens dag.
Vem mer är på festhumör?
Hämta henne!
Jane!
Vår perfekt defekta hjältinna ångrar bara en sak.
Hon sa aldrig till Guildford
att hon faktiskt älskar honom.
Och att den kärleken kanske ger henne styrka att dö.
Förlåter du mig, Ers nåd?
Fan heller.
Vad ska jag göra? Var är den?
-Hej, strulpelle. -Susannah.
Edvard hälsar.
Bränn honom!
Stå inte bara där!
Bränn hästen!
Guildford.
Fan också.
Här kommer vi!
Guildford.
Döda henne! Stå inte bara där!
Jane, ducka!
Vad gör du?
Tyst. Jag räddar dig.
Nej, du blir bränd!
Det går inte.
Jag får inte av dem.
Lämna mig.
Aldrig.
Jag lämnar dig aldrig.
Jag älskar dig.
Jag älskar dig med.
Vad är det?
Flytta på dig.
Fly, Jane!
Ta hästen och följ efter henne!
Vi måste rensa vägen!
Ta henne!
Spring, brorsan!
Dudleys ger aldrig upp.
Spring, Guildford!
Det stämmer, mina vänner. Jane och Guildford lever.
Men sagan är inte över än.
För Maria är fortfarande drottning.
Snälla syrran...
-Och hon är... -Lugna dig.
...hemskt förnärmad.
Slottet rymmer många hemligheter,
hemliga kärlekspar,
och hemliga vigslar.
Men just nu njuter våra hjältar av
friheten de kämpat så för.
För äkta kärlek
kan verkligen övervinna allt.
Eller, typ allt.
Då så, Jane Grey...
Ja, Guildford Dudley?
Vad ska vi göra resten av våra liv?
-Jag har funderat över det. -Venedig?
Du skulle älska Konstantinopel. Jättestort bibliotek.
Vi kan inte åka.
Hoppades du inte skulle säga det.
Jag tänker inte fly.
Jag måste återvända.
Du behöver inte följa med.
Klart jag följer med.
Hoppades du skulle säga det.
Undertexter: Maja Fjällström
Kreativ ledare Monika Andersson