‫בפרקים הקודמים של "המרעה המערבי"...‬
‫אלוהים היקר, בבקשה תביא את אימא הביתה.‬
‫בוא ניגש לעניין. רוי, אתה על השטח שלי.‬
‫אתן לך 810 דונם במרעה הדרומי שלי כתחליף.‬
‫אתה יודע, ריחמתי עליכם כי אבא שלי רוצה את השטח שלכם,‬
‫אבל עכשיו זה לא מזיז לי.‬
‫- בואו נטפל בזה. - אתה לא מתקשר לשריף?‬
‫אם נחייג שניכם תלכו לכלא.‬
‫שמעתם את זה?‬
‫הכול בסדר?‬
‫כן.‬
‫אלוהים, רויאל! עשית מסע בזמן?‬
‫מעולם לא סיפרתי לך למה ברחתי כשהייתי ילד.‬
‫- רציתי להיעלם. - ומתי זה היה?‬
‫ב-1886.‬
‫- מצאנו את מה שהוא חיפש. - אתה חושב שזה יקר ערך?‬
‫אני חושב שזה הדבר היקר ביותר שראינו.‬
‫אימא.‬
‫איפה היית?‬
‫איימי!‬
‫איפה את, איימי?‬
‫אלוהים נעלם!‬
‫הודיתי.‬
‫בן, לא. לא!‬
‫אני רק רוצה את המשפחה שלי.‬
‫כל מה שאני רוצה זה את המשפחה שלנו.‬
‫המשפחה שלנו נעלמה. איימי נעלמה.‬
‫לא, היא לא נעלמה.‬
‫החושך היה כמעט הדבר הגרוע ביותר.‬
‫הסלעים הנופלים חולפים על פניי,‬
‫קורעים אותי,‬
‫בשעה שאני נבלע אל בור ללא תחתית.‬
‫שאיפת אוויר של כדור הארץ, ששאף אותי אל קרביו‬
‫ועמד לחרבן אותי.‬
‫רק שחור אין-סופי.‬
‫וקיוויתי שזה יסתיים בחבטה,‬
‫במותי,‬
‫ויסיים את כל הכאב שהוא יצר.‬
‫אבל המשכתי ללכת,‬
‫בהילוך איטי,‬
‫צניחה חופשית של עינויים.‬
‫כשהבנתי שאני הוא הכאב,‬
‫כשהבנתי שיצרתי את הבור בתוכי,‬
‫הוא ירק אותי כאילו הוא לא רצה בי מלכתחילה.‬
‫לא!‬
‫לעזאזל.‬
‫עגל?‬
‫- היי, חמוד. - תירגעי.‬
‫היי.‬
‫היא סובלת.‬
‫תעשה את זה כבר.‬
‫זה יזיק לאבא.‬
‫כשההיריון הראשון נגמר ככה, זה סימן מבשר רעות.‬
‫משהו כזה.‬
‫היא סובלת מכאבים.‬
‫לעזאזל.‬
‫אוי...‬
‫היי.‬
‫תירגעי.‬
‫את בסדר.‬
‫היי, חמוד.‬
‫מפתיע לראות אותך רחמן כל כך.‬
‫אלה רק חיות.‬
‫אנשים אני מבין.‬
‫המשפחה שלנו נעלמה.‬
‫כולם נעלמו.‬
‫הילדים שלנו נעלמו.‬
‫איימי נעלמה.‬
‫לא.‬
‫לא, היא לא נעלמה.‬
‫רויאל, אם אתה יודע איפה היא, כדאי שתגיד לי עכשיו.‬
‫אני מבקש שתעלי למעלה.‬
‫היא שם למעלה?‬
‫נדמה לי.‬
‫- יש משהו שאני מנסה להסביר. - רויאל, איימי נמצאת למעלה?‬
‫חכי, סיסי.‬
‫חכי! אל תעלי למעלה בלי שאסביר את זה.‬
‫- אז תסביר את זה! לא. - סיסי, חכי!‬
‫בחייך!‬
‫- איימי. - לא. לא...‬
‫- זאת איימי? - כן.‬
‫מה אתה עושה, רויאל? על מה אתה מדבר?‬
‫אני יודע שזה לא הגיוני, אבל זאת היא.‬
‫- זאת איימי, אני בטוח. - רויאל.‬
‫רויאל, איפה אני?‬
‫מה לא בסדר איתה?‬
‫ברור שהיא סובלת מכאבים, רויאל. קח אותה לבית החולים.‬
‫תעשה את הדבר הנכון, תתעלה.‬
‫תהיה גבר.‬
‫סיסי!‬
‫בחייך, חכי.‬
‫- תני לי לדבר איתך על זה. - לא.‬
‫רויאל.‬
‫מה?‬
‫למה אתה חושב שאני איימי?‬
‫איך קיבלת את הצלקת שעל הראש שלך?‬
‫גם לאיימי יש צלקת כזאת?‬
‫בלילה שבו הורדתי אותך ביער,‬
‫דיברת על הזמן‬
‫ועל המינרל ודברים אחרים, ואיך כל זה קשור. אז איך?‬
‫איך כל זה קשור?‬
‫לי ולאיימי יש אותה צלקת?‬
‫מה את לא מספרת לי?‬
‫קדימה, אוטום! אני צריך תשובות.‬
‫אקח אותך לבית החולים.‬
‫אל תזוזי.‬
‫לפני כמה שעות ניסית להרוג אותי.‬
‫ועכשיו אני הנכדה שלך.‬
‫היי.‬
‫אל תירדמי.‬
‫יש לך כנראה זעזוע מוח.‬
‫כואב לי. אני לא יכולה להירדם, רויאל.‬
‫טוב.‬
‫אתה לא חושב שזה מצחיק?‬
‫אמרתי לך באסם שלך.‬
‫קרה משהו גדול יותר ממך וממני.‬
‫כן, אמרת לי גם שמשהו הביא אותך לכאן‬
‫ושגדלת בכת ושצהוב זה כוח.‬
‫למה אתה חושב שאני איימי?‬
‫קדימה, רויאל.‬
‫תגיד לי משהו. תגיד לי משהו קטן‬
‫על עצמי.‬
‫תן לי מספר לוטו, תן לי משהו...‬
‫תפסיקי!‬
‫לאשתך תהיה הרבה עבודה איתך.‬
‫אל תערבי את ססיליה.‬
‫אתה עירבת אותה.‬
‫קלטת שהיא חשבה שנשמעת כמו משוגע?‬
‫זה שונה להיות בצד הזה, נכון?‬
‫אתה מנסה לשכנע אנשים שאתה לא משוגע.‬
‫אמרת שאת לא זוכרת שום דבר מלפני גיל תשע?‬
‫- בת כמה איימי? - שמונה.‬
‫היא תהיה בת תשע. בקרוב.‬
‫אני מבינה.‬
‫רויאל, מה קרה לבילי?‬
‫אני לא יודע.‬
‫הפקרת אותו לגורלו שם?‬
‫אפילו לא התקשרת למוקד החירום?‬
‫הטלפון של איימי היה אצלי.‬
‫לא הצלחתי למצוא אותו כשירו עליי.‬
‫אחרי זה לא הייתי במצב רוח להצלה.‬
‫אבל הצלת אותי, לא?‬
‫הכול בגלל צלקת.‬
‫המרעה המערבי‬
‫קדימה, אל תעשה את זה.‬
‫זה בסדר.‬
‫קדימה.‬
‫כן. זהו זה. בסדר.‬
‫בסדר.‬
‫מאיפה לעזאזל הם באו?‬
‫מעולם לא ראיתי כל-כך הרבה.‬
‫לעזאזל. זה מתחיל.‬
‫רט!‬
‫אמריקה אומרת לך שהדברים היחידים ששווה לדעת‬
‫הם אלה שאפשר לדעת. אמריקה טועה.‬
‫לאיזה כיוון?‬
‫אם נעשה את זה, נעשה את זה כמו שצריך.‬
‫- כן. - בסדר?‬
‫אז אולי נמצא מקום לישון בו‬
‫ונחליט על זה בבוקר?‬
‫כן.‬
‫שמעתם מה היא אמרה ברודיאו?‬
‫"אלוהים נעלם."‬
‫אני חושבת שהעניין עם טרוור ופרי שבר אותה.‬
‫כך או כך, היא תלך לגיהינום על דברי הכפירה האלה.‬
‫ג'ס.‬
‫המשמרת הסתיימה לפני ארבע שעות. לך לנוח. שתהיה ערני.‬
‫לא, מצטער. אני לא הולך עד שנמצא את השריף.‬
‫אתה מכיר אותי.‬
‫מאט.‬
‫לפני שתגידי משהו, אנחנו עובדים על זה.‬
‫הפצנו התראת נעדר על איימי בכל המדינה.‬
‫ושלחתי שתי ניידות לשטח הרודיאו,‬
‫שיתשאלו אנשים.‬
‫- מישהו ראה משהו? - אין לי תשובה לזה.‬
‫אולי מישהו ראה, אבל אז התחיל הבלגן.‬
‫היי, תמונה של איימי‬
‫- תעזור לנו מאוד. - בסדר.‬
‫יש לך תמונה בטלפון?‬
‫ג'ס.‬
‫היי!‬
‫היי, זאת תחנת השריף!‬
‫- תשלחי ללוסי. - טוב.‬
‫קיבלנו המון שיחות.‬
‫אני חייב לחזור לשם, ססיליה, במיוחד כשג'וי לא מגיבה.‬
‫איפה היא? אליה באתי. אל תיפגע.‬
‫היא לא עונה לנייד שלה.‬
‫אין תגובה בקשר.‬
‫לפי הג'י-פי-אס היא במחוז הרלן.‬
‫אין לי מושג למה היא שם.‬
‫תשמרי את זה בסוד, בסדר?‬
‫כולם מתמודדים עם מספיק דברים.‬
‫אנחנו נמצא את איימי, אני מבטיח.‬
‫ילדה נעדרת‬
‫ססיליה אבוט.‬
‫לילה מטורף, נכון?‬
‫מעולם לא ראיתי כל-כך הרבה ביזונים.‬
‫היי, מתי רבקה חזרה?‬
‫נדהמתי לראות אותה.‬
‫ניסיתי להגיד שלום.‬
‫- נופפתי. "רבקה..." - ראית את רבקה?‬
‫כן, ברודיאו. אבל היא לא שמעה אותי.‬
‫את בטוחה?‬
‫מעולם לא ציינתי דברים שלא...‬
‫רק תעני. את בטוחה?‬
‫כן, אני בטוחה. אני עדיין רואה כמו שצריך.‬
‫היא הייתה עם איימי והן רצו במהירות.‬
‫- ראית לאן הן הלכו? - לא, הן נעלמו בקהל.‬
‫ססיליה?‬
‫היי.‬
‫הגענו.‬
‫היי. קדימה, תתעוררי.‬
‫- תוריד ממני את הידיים שלך! - בסדר, תירגעי.‬
‫- תירגעי. - לעזאזל.‬
‫יש לי כאב ראש נוראי.‬
‫הגענו.‬
‫טוב. עכשיו אתה יכול לנטוש אותי וללכת למצוא את סבתא.‬
‫איך? אני לא יודע איפה היא כי נאלצתי להישאר כאן איתך.‬
‫לא היית צריך לעשות כלום, זקן.‬
‫נשארת בגלל תחושת בטן.‬
‫לא היינו עוברים את כל זה‬
‫אילו לא היית נכנסת לשטח שלי.‬
‫את קולטת עד כמה הרסת את חיי, איימי?‬
‫זוזו מהכביש!‬
‫תעקוף, לעזאזל!‬
‫תלמד לנהוג, שמוק!‬
‫תמשיך לנהוג, אידיוט!‬
‫קח אותי פנימה וזהו, רויאל.‬
‫ארורה תהיי שנכנסת לחיי! לעזאזל איתך!‬
‫אני מצטער.‬
‫היי.‬
‫לא אפגע בך.‬
‫מה זה היה, רויאל?‬
‫זו אחת הסיבות שבגללן אני חושב שאת איימי.‬
‫כן! כן, בדיוק!‬
‫בדיוק! עשיתי את זה!‬
‫כן! עשיתי את זה!‬
‫כן!‬
‫לוק!‬
‫לעזאזל.‬
‫הטנדר נראה כמו מצב הרוח שלי.‬
‫מה נשמע?‬
‫לבריאות.‬
‫אומר את זה רק פעם אחת.‬
‫מצטער, אני אלרגי.‬
‫אלוהים אדירים!‬
‫אתה קצת עצבני, נכון?‬
‫מה אתם צריכים?‬
‫היי, אנחנו צריכים חדר.‬
‫לכמה זמן, מותק?‬
‫לשעה?‬
‫לשעתיים?‬
‫- לכל הלילה. - כן.‬
‫אנשים רגילים.‬
‫לא באים לכאן הרבה כמוכם.‬
‫בבקשה.‬
‫הנה הטפסים. 70 דולר מראש.‬
‫אלוהים.‬
‫את בטוחה בקשר אליו?‬
‫חתולים יודעים.‬
‫בסדר.‬
‫תן לאבא לעשות את העבודה שלו. בבקשה.‬
‫לפחות אין כאן ריח של שתן חתולים.‬
‫לחיי ניסים קטנים.‬
‫רק ליתר ביטחון.‬
‫יום אחד ניזכר בזה ונתבדח.‬
‫רגע של "אתה זוכר ש..."‬
‫"אתה זוכר שחתול שמנמן שפט אותך?"‬
‫כן.‬
‫אבל אני לא מסכימה איתו.‬
‫אני חושבת שאתה נפלא.‬
‫אתה די חדש בקטע של הזוגיות, נכון?‬
‫כן.‬
‫השקעתי כל-כך הרבה זמן בניסיון לא להיות מי שאני, שאני לא...‬
‫אני לא יודעת מי אני.‬
‫- אבל אני אוהבת את ההרגשה כשאני איתך. - מריה...‬
‫יופי.‬
‫כי אם הצלחתי לעבור מנוסת ביזונים רק כדי להתערער בגלל חתול‬
‫זה יהיה ממש מעצבן.‬
‫בוא נוריד ממך את סירחון הרודיאו.‬
‫גמרתי לדבר הלילה.‬
‫צאתכם לשלום וובאנג, כשהמרעה הוא ביתכם‬
‫היי.‬
‫- לעזאזל. - איפה לואיס?‬
‫- הוא בפנים. - תקרא לו.‬
‫לואיס! אני צריך אותך כאן, אחי.‬
‫אני עסוק!‬
‫לואיס!‬
‫קדימה, אחי, אני צריך אותך כאן עכשיו!‬
‫מה אמרתי לך...‬
‫- לא יכולת להזהיר אותי? - יש לה רובה.‬
‫רבקה!‬
‫רבקה, צאי לכאן, עכשיו!‬
‫לואיס? חשבתי שאנחנו עושים מדיטציה.‬
‫לעזאזל, זה רובה.‬
‫- רובה! - רובה!‬
‫- אלוהים! - תברחו!‬
‫אלוהים!‬
‫מה קורה כאן?‬
‫אני בטוחה שאבותיך גאים.‬
‫תמיד היית צדקנית בלתי נסבלת.‬
‫אני אנחש.‬
‫רבקה עשתה בדיוק מה שאמרה שתעשה.‬
‫מה היא אמרה שתעשה?‬
‫תיקח בחזרה מה שהיה שלה.‬
‫איפה הנכדה שלי?‬
‫אין לי מושג.‬
‫גם אין לי מושג איפה רבקה.‬
‫רבקה הפסיקה לדבר איתי מזמן.‬
‫אני מתאר לעצמי שאת סובלת מאוד עכשיו.‬
‫מעולם לא חשבת שהיום הזה יגיע, נכון?‬
‫האם זה מפני שאתם רגילים לגנוב בלי שום השלכות?‬
‫אם משהו יקרה לנכדתי, שאלוהים יסלח לי.‬
‫האם איימי תסלח לך‬
‫כשהיא תגלה מה אמרת לאימא שלה?‬
‫תחזיר את איימי בבקשה.‬
‫למה אתה עושה לי את זה?‬
‫למה?‬
‫תחזיר את איימי בבקשה.‬
‫אתה חושב שיש פלישת חייזרים?‬
‫כן. קודם ההר נעלם,‬
‫עכשיו הביזונים, שהיו על סף השמדה, מופיעים בהמוניהם.‬
‫לג'רי פיקר יש 20 ביזונים בחווה שלו.‬
‫אולי הם פשוט השתחררו?‬
‫אימא?‬
‫איימי.‬
‫לאן אנחנו נוסעות?‬
‫אנחנו נוסעות למקום מיוחד.‬
‫נדבר על הכול ברגע שנגיע לשם. טוב?‬
‫חזק!‬
‫המוח של מישהו הוא ביצה.‬
‫הכול מקושקש עכשיו, נכון?‬
‫לוק, אתה בסדר?‬
‫שאלה מכשילה. ברור שלא.‬
‫- למה אתה מדבר אליי? - אני מדבר?‬
‫מי...‬
‫מי אתה?‬
‫אתה נשמע כמו ינשוף, אז אני מניח שאני לוק.‬
‫- לא, אני לוק. - באמת?‬
‫- כן. - הלוזר שאיש לא מאמין בו?‬
‫זה שמדברים עליו מאחורי הגב?‬
‫- שאומרים שאתה הבן הכי גרוע למש' טילרסון? - שתוק!‬
‫- אתה לא אוהב לשמוע את האמת? - אלוהים.‬
‫זה כנראה החרא הזה שהיה באדמה.‬
‫לוק, אתה במקום השלישי הצמוד‬
‫מאחורי מטורף שלא יכול להפסיק לשיר ואחיך המת.‬
‫כמה אתה חשוב?‬
‫למעשה, אתה חסר ערך.‬
‫בילי הוא הבן המועדף,‬
‫ואתה מקווה שאם תגלה קצת נפט תהפוך לאדם חשוב.‬
‫כן, עשיתי מה שהם לא יכלו לעשות!‬
‫לא בילי, לא טרוור. אני!‬
‫אבל אתה יודע מה לעשות עם זה?‬
‫בסדר. תקשיב, לוק, כי זה חשוב.‬
‫המרעה המערבי, לא משנה מה יש שם באדמה,‬
‫אנשים ירצו אותו.‬
‫ואם תביא להם אותו, תהפוך לאדם חשוב.‬
‫אתה מוכן להיות חשוב, לוזר?‬
‫כן.‬
‫כן!‬
‫אבא?‬
‫מה יש לך?‬
‫אתה בסדר, בן?‬
‫- למה אתה הולך? - למה שלא אלך?‬
‫היית בתרדמת.‬
‫באמת?‬
‫מוזר, לא ככה הרגשתי.‬
‫איבדת את ההכרה למשך כמה ימים.‬
‫כנראה יצאתי לחפש אותה וחזרתי.‬
‫אחיך עובר ניתוח חירום.‬
‫- בוא. - בילי?‬
‫בילי נורה.‬
‫היא תהיה בסדר?‬
‫צילומי החזה חזרו.‬
‫שתי צלעות שבורות.‬
‫אוטום, הריאה שלך כמעט נוקבה.‬
‫כמה זמן עד שזה יחלים?‬
‫תלוי עד כמה תמלאי את ההוראות.‬
‫מעולם לא הרגשתי כאב כזה. מעולם.‬
‫יש לך גם זעזוע מוח.‬
‫יש לך מזל. זה יכול היה להיות גרוע יותר.‬
‫ראיתי עוד הרבה פציעות הערב. בגלל מנוסת הביזונים.‬
‫בגלל דברים אחרים.‬
‫היית קצת חשאית בקשר למה שקרה. יש לזה סיבה?‬
‫אתה רוצה להגיד משהו, ד"ר?‬
‫אני יותר בקטע של להקשיב, מר אבוט.‬
‫לא.‬
‫נלכדתי במנוסת הביזונים.‬
‫זהו זה.‬
‫אין דברים אחרים.‬
‫- אוטום... - צפיתי בכוכבים ומנוסת הביזונים החלה.‬
‫והוא הציל אותי.‬
‫הוא בטח לא התכוון,‬
‫אבל הוא הציל אותי.‬
‫כמו שאמרתי, היה לך מזל.‬
‫אמלא את טופס השחרור שלך ותחזרי הביתה.‬
‫את צריכה לנוח הרבה ולנוע בזהירות.‬
‫תשתי הרבה נוזלים ואל תסתכלי על הכוכבים בזמן מנוסת ביזונים.‬
‫נחזיר לך אותה אחרי שנחבוש לה את הצלעות.‬
‫נתראה בחוץ.‬
‫בסדר. אז...‬
‫הגעתם לתא הקולי של ססיליה אבוט.‬
‫תשאירו הודעה אחרי הצפצוף.‬
‫היי.‬
‫אני פשוט...‬
‫דואג לאיימי בדיוק כמוך.‬
‫ואני... אנחנו...‬
‫נמצא אותה. בכל מחיר.‬
‫אני נשבע. אני נשבע לך, ססיליה.‬
‫ו...‬
‫הסתרתי ממך כל-כך הרבה סודות.‬
‫ואני פשוט...‬
‫תיבת הדואר מלאה ואינה יכולה לקבל כל הודעה בשלב זה.‬
‫להתראות.‬
‫פגעתי חזק מדי בראש הגדול שלך?‬
‫אולי תניח לי, ויין?‬
‫לא באתי בשבילך.‬
‫- באתי בשביל בילי. - אז לא אעכב אותך.‬
‫בוא נלך, אבא.‬
‫אתה כמו סימן מבשר רעות.‬
‫תמיד נמצא בסביבה כשאנחנו אומללים.‬
‫זה ככה מאז שהופעת לראשונה על האדמה ההיא.‬
‫אולי תתמקד בבנים שלך במקום בעבר שלנו, ויין?‬
‫הזמן קצר מדי.‬
‫הזמן חושף הכול,‬
‫רויאל.‬
‫- איפה הבן שלי? - מכאן, מר טילרסון.‬
‫אני משגיח עליך, מר אבוט.‬
‫תזכור את זה.‬
‫בילי כאן.‬
‫- כן. - אני רוצה לראות אותו.‬
‫אולי זה יעלה שאלות נוספות שאין לך תשובות אליהן.‬
‫אתה יודע מה אני הכי רוצה לומר לך עכשיו?‬
‫מה?‬
‫אני רעבה.‬
‫אתה בסדר?‬
‫כן. החתול ניסה לגנוב את החטיף האחרון.‬
‫הנה המבחר.‬
‫בוא נראה.‬
‫הבנתי.‬
‫בסדר.‬
‫כל אלה המועדפים עליי.‬
‫כולם? בסדר.‬
‫- סליחה. - מה נשאר לי?‬
‫יותר מ-350 אירועים דווחו למוקד החירום הטלפוני של מחוז אמיליה...‬
‫מבזק חדשות - מנוסת ביזונים‬
‫המנוסה ארכה מספר שעות וגרמה להרס רב.‬
‫מספר תאונות דווחו,‬
‫אבל רק ארבעה אנשים פונו לבית החולים המקומי.‬
‫בעלי חוות מקומיים מעריכים את הנזק לאדמתם...‬
‫- הלו? - מרת'ה.‬
‫זה מאט.‬
‫- שמעת מג'וי? - מג'וי? לא.‬
‫התקשרתי אליה והיא לא חזרה אליי.‬
‫קרה משהו?‬
‫היא לא מגיבה.‬
‫קרה משהו?‬
‫איפה אתה?‬
‫אנחנו אצל פרנק הרלן,‬
‫אבל אני מבקש שתישארי בבית עכשיו, מרת'ה.‬
‫תישארי ליד הטלפון שלך.‬
‫עצרי!‬
‫עצרי.‬
‫לא.‬
‫אני לא האויבת שלך.‬
‫אני חברה.‬
‫שאיין...‬
‫שושון.‬
‫פניי לשלום.‬
‫קוראים לי ג'וי.‬
‫הלכתי לאיבוד.‬
‫אעזור לך.‬
‫לא, זה בסדר. אני בסדר.‬
‫את לא בסדר. את עקשנית.‬
‫תספר לאשתך מה קרה?‬
‫על מה שראינו?‬
‫לא, קשה לה מספיק.‬
‫אני יכולה להתקלח?‬
‫המגבות נמצאות בארון.‬
‫תודה.‬
‫אני לא יודעת מה ראינו אתמול בלילה,‬
‫אבל צדקתי כשבאתי לכאן.‬
‫נראה.‬
‫זה מאוד אקזיסטנציאליסטי מצידך.‬
‫אתה יודע שאני חולם‬
‫אבל לבי לב זהב‬
‫הייתי צריך לברוח זקוף‬
‫כדי שלא אשוב הביתה שפוף‬
‫בדיוק כשהעניינים השתפרו‬
‫לא שהם היו רעים תמיד‬
‫קח את השיר הזה‬
‫ולעולם לא תרגיש נטוש‬
‫קח אותי אל לבך‬
‫חוש אותי בעצמותיך‬
‫אבא?‬
‫רק עוד לילה אחד‬
‫וארד מהדרך הארוכה והמתפתלת הזו‬
‫אני יודע מה יש במרעה המערבי.‬
‫אני בדרך‬
‫הביתה‬
‫התקשרתי אלייך.‬
‫אני יודעת.‬
‫ההודעה שלך נקטעה.‬
‫אמצא את איימי.‬
‫העולם הזה כל-כך הפוך שאני לא יודעת מה לעשות.‬
‫איחוד המשפחה הזאת...‬
‫הוא מתחיל בך ובי.‬
‫למה?‬
‫את זוכרת שנהגת לדבר על התוכנית של אלוהים?‬
‫איך אפשר לייחס כל דבר, טוב או רע,‬
‫קל או קשה, לתוכנית האלוהית שלו?‬
‫וביקשת ממני לסמוך על זה.‬
‫למענך.‬
‫למען האהבה שלנו.‬
‫אני מבקש שתעשי את זה בשבילי עכשיו.‬
‫אני יודע שזה לא נשמע הגיוני.‬
‫אבל זה אמיתי.‬
‫מה זה?‬
‫אני.‬
‫המקום שממנו באתי.‬
‫זוהי תעודת הלידה מהמרשם הציבורי.‬
‫מ-1878?‬
‫זו השנה שבה נולדתי.‬
‫רויאל.‬
‫זה יימשך כל היום?‬
‫את מתחילה את היום ב-10:00?‬
‫- מתי אתה התחלת? - ב-6:00.‬
‫אותה שעה בכל יום.‬
‫לא הרבה דברים משתנים אצלי.‬
‫אתה אומר את זה כאילו זה דבר טוב.‬
‫את מצפה לאורחים?‬
‫לא.‬
‫היי.‬
‫אתה צריך משהו, חבר?‬
‫אמרו לי לחפש את רויאל אבוט.‬
‫זה אני.‬
‫זאת ססיליה.‬
‫מה שמך?‬
‫אני בן.‬
‫בן?‬
‫יש לך שם משפחה?‬
‫אתה מהסביבה?‬
‫בן יאנגר.‬
‫אני עובר בסביבה, מחפש עבודה.‬
‫אתם מחפשים פועלים לחווה?‬
‫תנסה אצל משפחת טילרסון.‬
‫אני אעשה זאת. תודה.‬
‫ססיליה. רויאל.‬
‫ישנה תאוריה שמרקם הזמן והמרחב נזיל.‬
‫לדעתי זה מה שזורם מתחת לאדמה.‬
‫בעונה הזאת‬
‫פרי אבוט נוסע בזמן.‬
‫- אני מכיר את אבא שלך? - כן. קוראים לו רויאל אבוט.‬
‫יצאתי מאותו בור שאתה יצאת ממנו.‬
‫לזמן אין התחלה או סוף.‬
‫הם רוצים לדעת מאיפה את.‬
‫אני רוצה לדעת ממתי את.‬
‫אימא, תראי. זו אימא ג'וי.‬
‫איפה אני?‬
‫- את בשנת 1882. - לא.‬
‫הם נאבקים בכל הכוח על השטח שלנו.‬
‫פרי אבוט מפר את תנאי הערבות שלו.‬
‫לכן שטר המכר של החווה שלך יחולט.‬
‫עונש, רויאל. על טרוור ועל בילי.‬
‫הפעם אשבור את רויאל אבוט, בסגנון הברית הישנה.‬
‫מה אתה רוצה, לוק?‬
‫- את המרעה המערבי. - ואם הוא לא נועד לך?‬
‫אני לא מוכן לשקול את זה.‬
‫אתה לא יכול לנצח.‬
‫- כמה זמן יש לנו? - אני לא יודעת!‬
‫היא תאבד את החווה שלה לתמיד.‬
‫מה אתה חושב שהוא? הבור.‬
‫אני לא יודע.‬
‫המשפחה שלי מפורקת עכשיו בגלל זה.‬
‫תשגיח על אוטום.‬
‫אתה אומר את זה כאילו היא תעשה משהו רע.‬
‫היא כבר עשתה. ולמיטב ידיעתי, היא תמשיך.‬
‫- רויאל! - רויאל.‬
‫רויאל.‬
‫הזמן הוא נהר, רויאל. זה הגורל שלך.‬
‫הלוואי שיכולת לראות מה שאני רואה.‬
‫העתיד מגיע. את חייבת לעזור לי לעצור אותו.‬
‫המרעה המערבי‬
‫תרגום כתוביות: רונה ארבל‬
‫בקרת כתוביות שקד הרטמן‬