‫בפרקים הקודמים של "המרעה המערבי"...‬
‫הערבות תהיה 500 אלף.‬
‫הנאשם חייב להופיע בבית המשפט‬
‫אחרת שטר המכר של חוות אבוט יחולט.‬
‫בילי, מותק, ירו בך.‬
‫מי עשה את זה? זו תפנית מעניינת בעלילה.‬
‫מה תעשה עכשיו, ויין?‬
‫"אשיב נקם לצריי."‬
‫איזו חתיכה.‬
‫ויין טילרסון.‬
‫- לאן אנחנו נוסעות? - למקום מיוחד.‬
‫כפי שחלקכם יודעים, הנכדה שלי איימי נעלמה אתמול בערב.‬
‫הכנתי כמה כרזות בתקווה...‬
‫- קודם האם, עכשיו הבת. - כמה נורא.‬
‫בנה הרג את הבן של טילרסון.‬
‫אני שומעת מה אתן אומרות.‬
‫אל תהיו נבזיות.‬
‫נעדרת‬
‫- איימי נעדרת. אני לא יכול לעזוב, מריה. - אני מבינה.‬
‫אני מכיר את אבא שלך?‬
‫כן. קוראים לו רויאל אבוט.‬
‫יצאתי מאותו בור שאתה יצאת ממנו.‬
‫היקום‬
‫בוחר בנשים שראויות לריפוי.‬
‫נשים צנועות.‬
‫שמוכנות להקדיש את כל מאודן‬
‫לדרך הישועה.‬
‫ליקום אין התחלה וגם לא סוף,‬
‫אבל הוא מלא בהזדמנויות אין-סוף‬
‫לצמוח,‬
‫להחלים,‬
‫ללמוד כל סוד‬
‫שהיקום מציע, ואני מבטיחה לכן,‬
‫מי שתקדיש את עצמה למסר,‬
‫תעלומות היקום ייחשפו בפניה.‬
‫אבל לעת עתה,‬
‫אנחנו מחלימות.‬
‫המרעה המערבי‬
‫- את בסדר? - כן.‬
‫התהפכת והסתובבת כל הזמן.‬
‫כן.‬
‫איימי הייתה כאן.‬
‫לבד.‬
‫היא נראתה כאילו היא הלכה מקצה העולם.‬
‫היא הייתה כאן, אבל הבית לא היה.‬
‫הוא נחרש לרסיסים,‬
‫כל פינה שלו.‬
‫היא כל הזמן אמרה, "תתקן את זה".‬
‫"תתקן את זה."‬
‫הבית שלנו נעלם?‬
‫כן.‬
‫זה היה רק חלום.‬
‫היי. לאן את הולכת?‬
‫לכנסייה.‬
‫קריאת כתבי הקודש עוררה בה סקרנות.‬
‫זה בסדר מבחינתך שהיא תלך?‬
‫דיברתי איתה. התקשרתי לכומר.‬
‫אוטום, תזכרי על מה דיברנו.‬
‫היא הולכת ברגל?‬
‫- היא נרפאה באורח פלא בן לילה? - לא נראה לי.‬
‫אני הולכת להכין קפה.‬
‫- אתה צריך להתכונן לבית המשפט. - בסדר.‬
‫שיחה נכנסת אבא‬
‫כן?‬
‫כן, נתראה שם.‬
‫בסדר.‬
‫- בוקר טוב. - היי.‬
‫ישנת טוב?‬
‫לא ממש.‬
‫אתה?‬
‫לא ממש.‬
‫זה היה אבא שלי.‬
‫אני צריך‬
‫ללכת תכף לבית המשפט.‬
‫רוצה לבוא?‬
‫לא נראה לי שהמשפט הוא הזמן הנכון להציג את עצמי מחדש להוריך.‬
‫- נכון. - כן.‬
‫אישאר כאן עד שתחזור.‬
‫ההימצאות של איימי עם רבקה היא לא אידיאלית,‬
‫אבל זו תעלומה אחת פחות לפתור.‬
‫כן.‬
‫אתה בסדר?‬
‫יופי.‬
‫תתכונן ותייחל לטוב.‬
‫תודיע לנו אם משהו ישתנה.‬
‫אני מעריך את כל מה שעשית למען בני. תודה.‬
‫אני מאמינה שהוא יירפא.‬
‫הרי אתה שוב עומד על רגליך אחרי שעברת שבץ.‬
‫אם זה לא נס...‬
‫כן. נס.‬
‫- תודה, להתראות. - "להתראות"?‬
‫היי...‬
‫לאן הן הולכות?‬
‫לא נפיל את האחריות עליו לזרים.‬
‫היא נופלת עלינו.‬
‫עלינו?‬
‫אבא, אני לא מטפל סיעודי.‬
‫אתה אחיו. דם לפני הכול.‬
‫- אבא, יש לנו כסף. - "יש לנו"?‬
‫מה שיש לנו זו אחריות לרפא את בילי.‬
‫בסדר. תן לי...‬
‫תן לי להתמקד במרעה המערבי.‬
‫- אני יכול לטפל במשפחת אבוט. - טוב, איפה נתחיל?‬
‫טוב...‬
‫תוכיח שאתה יכול לטפל באחיך,‬
‫ואז אולי ננהל שיחה‬
‫בין שני גברים בוגרים על המרעה המערבי.‬
‫יש לי פגישה עם משפחת אבוט.‬
‫מה קורה?‬
‫ספר דברים, בן.‬
‫"פתוח תפתח את ידך לאחיך."‬
‫אם הכומר יבוא לבקר, שלא יקשקש על דת יותר מדי‬
‫עם צאן מרעיתו.‬
‫בוקר טוב, השופט פטיגרו.‬
‫תמיד תענוג לעמוד בפני שופט מכובד‬
‫כמוך...‬
‫מר בארני, איפה פרי אבוט?‬
‫כבודו, אלה נסיבות יוצאות דופן.‬
‫איימי אבוט נעלמה לפני שלושה ימים.‬
‫אביה לא יודע את נפשו מרוב צער‬
‫והוא בחר לנסות למצוא את בתו.‬
‫האם זה נכון, מר וגברת אבוט?‬
‫כן, אדוני.‬
‫לדברי סגן קאטלט, יש עדים‬
‫שמצביעים על כך שאיימי אבוט הלכה מרצונה עם אימא שלה באותו ערב ברודיאו.‬
‫האם זה נכון?‬
‫אני מפרש את שתיקתכם כהסכמה.‬
‫אם הלקוח שלך ידע זאת,‬
‫אין סיבה לכך שהוא לא כאן היום.‬
‫אז, פרי ידע?‬
‫כבודו, בני הוא אדם טוב, הוא יודע את ההבדל‬
‫- בין טוב לרע. - גם בני טוב‬
‫אבל הוא כבר לא כאן, כי הוא נרצח.‬
‫מר טילרסון, בבקשה.‬
‫- אני התרשמתי... - כבודו, בני‬
‫הלך לפייס את אשתו‬
‫ולהביא הביתה את הילדה שלו.‬
‫מר טילרסון!‬
‫רויאל, שב.‬
‫כבודו, לא נשפוט עכשיו את פרי.‬
‫היום מדובר בחוות אבוט.‬
‫אתה צודק, מר בארני.‬
‫פרי אבוט מפר את תנאי הערבות שלו.‬
‫היעדרותו תיחשב להסכמה לחילוט הערבות.‬
‫מר אבוט, הערעור שלך לבית המשפט, למרות שהוא צודק,‬
‫נראה כמו ניסיון עיכוב.‬
‫לכן אתה תשלם‬
‫500 אלף דולר עד יום שני‬
‫או ששטר המכר של החווה שלך יחולט.‬
‫- אתה עומד מאחורי זה, ויין. - אתה לא עוזר, רט.‬
‫כבודו, אין שום סיכוי שהם יוכלו לשלם עד יום שני.‬
‫אולי הלקוחות שלך צריכים לשקול אפשרויות אחרות.‬
‫ססיליה, רויאל...‬
‫אני מצטער.‬
‫בן זונה!‬
‫היי. חכה. לא. זה מה שהוא רוצה.‬
‫- זה מה שהוא רוצה. לא. - כן.‬
‫תודה, טוד. נתקשר אליך.‬
‫רט, אולי תביא את מריה הביתה? החברה שלך.‬
‫ננצל את החווה כל עוד היא שלנו.‬
‫כן, גברתי.‬
‫עונש, רויאל.‬
‫על טרוור ועל בילי.‬
‫אתה יודע מה הדבר הגרוע ביותר שקרה לבנים שלך?‬
‫שהם קיבלו אותך בתור אבא.‬
‫תודה.‬
‫ברוכה הבאה. ססיליה אמרה שתבואי.‬
‫התכוונתי לשאול אותך קודם, את בסדר?‬
‫נפצעתי קצת, אבל אני בסדר.‬
‫אני אוטום.‬
‫ברוכה הבאה, אוטום.‬
‫רציתי להתנצל על היום ההוא.‬
‫לכולנו יש רגעים של חולשה,‬
‫גם כשנראה שאנחנו עושים את הדבר הנכון.‬
‫אתה מדבר עליי או על הקהילה?‬
‫אף אחד לא מושלם.‬
‫אוטום, היית פעם חלק ממשפחת הכנסייה?‬
‫לא. הייתי בכת.‬
‫הכומר קן, אנחנו מוכנים.‬
‫אגיע בעוד דקה. תודה.‬
‫תרשי לי לשאול אותך, מה מביא אותך לכאן היום?‬
‫האיגרת אל האפסים פרק ד', פסוק י"א.‬
‫"הוא נתן את אלה להיות שליחים, את אלה נביאים,‬
‫"את אלה מבשרים,‬
‫"ואת אלה רועים ומורים."‬
‫אני חושבת שהרעיון של מנטור,‬
‫של מורה, ממש מושך אותי.‬
‫אני חושב שלא שמעתי מישהו משתמש בפסוק הזה‬
‫כסיבה להצטרף לכנסייה, אבל עכשיו אני סקרן.‬
‫תמיד כדאי ללכת צעד צעד. ניכנס?‬
‫לכאן.‬
‫רישיון נהיגה של ויומינג‬
‫לא בדיוק התמונה הכי טובה שלי.‬
‫נראה כאילו הרגע יצאת מהכלא.‬
‫לא היה נהוג לחייך בבית שלנו.‬
‫אתה יודע מה?‬
‫אתה ואני נלך יום אחד לבר, נשתה בירה,‬
‫תוכל לספר לי על כל הדברים הרעים שעשית.‬
‫עד אז, אתה צריך להתחיל להשתלב.‬
‫וגם, אני רוצה שתכיר מישהו.‬
‫בפעם הקודמת זה היה ויין טילרסון.‬
‫לא הפעם.‬
‫שלום.‬
‫לא תדע איזה הכי טוב עד שתמדוד.‬
‫- אני יכולה? - כמובן.‬
‫בוא ננסה את זה.‬
‫בבקשה.‬
‫ה"סטטסון" הזה תפור עליך.‬
‫אתה יודע, בוקר בכובע הלא נכון‬
‫הוא אדם שלא מרגיש שייך לעולם הזה.‬
‫אני מעדיף כובעי "קטלמן".‬
‫בסדר. אבדוק.‬
‫אתה יודע שבעלי לשעבר אהב כובעי "קטלמן"?‬
‫אולי בגלל זה הוא בעלי לשעבר.‬
‫מיס ת'רבי, את מפלרטטת?‬
‫- אני צריכה לשמור על חיוניות. - נכון, את צריכה.‬
‫שלום, רויאל.‬
‫בן, זו גברת ת'רבי. אנחנו מכירים כבר...‬
‫אל תעז.‬
‫כן, גברתי.‬
‫החנות הזאת שייכת למשפחתה כמעט 80 שנה.‬
‫כן.‬
‫נעים להכיר, גברתי. תודה שאת עוזרת לי.‬
‫בסדר.‬
‫אקח אותם ואעביר אותם בקופה.‬
‫תודה, גברתי.‬
‫גברת ת'רבי, לפני שתלכי. בן, תראה לה את התמונה שלך.‬
‫גברת ת'רבי, את מכירה את כל מי שעובר בעיר.‬
‫אולי ראית את הבחורה הזו?‬
‫אני חושבת שלא.‬
‫אבל זאת משפחה מקסימה.‬
‫היא נעלמה?‬
‫כן, גברתי.‬
‫לפעמים אנשים מוצאים לעצמם את המרחב הדרוש להם ופותרים את זה,‬
‫ואז הם חוזרים.‬
‫תהיה סבלני, טוב?‬
‫- כן. תודה. - תודה.‬
‫הרגע פגשת את האחיינית מדרגה שנייה שלי.‬
‫הקרובה החיה האחרונה שלי.‬
‫היא יודעת?‬
‫אין לה מושג.‬
‫איך מצאת אותה?‬
‫חיטטתי קצת בארכיון העירוני.‬
‫איזבלה, אחותי.‬
‫היא התחתנה בגיל 15 עם גבר שמבוגר ממנה בעשר שנים.‬
‫הכריחו אותה.‬
‫היו להם שני ילדים, לאחד מהם נולדה בת.‬
‫זאת גברת ת'רבי.‬
‫- למה הבאת אותי לכאן? - הייתי צריך לבחור.‬
‫אני יכול להמשיך לחיות בעבר‬
‫או שאני יכול לקבל את מה שקרה.‬
‫עצם העובדה שזה מה שקרה לך,‬
‫לא אומר שזה מה שיקרה לי.‬
‫זה לא תמיד קשור למה שקורה לך, פרי.‬
‫בסדר?‬
‫- גברת ת'רבי. - כן.‬
‫כמה אני חייב לך, גברתי?‬
‫לא!‬
‫הגיע הזמן לסיגריה שלי.‬
‫אתם מקהים אותי בכדורים כדי שאשכח,‬
‫אבל המוח שלי חד.‬
‫אני רואה את השעון ממש שם.‬
‫כמה פעמים אני צריכה להגיד לכם?‬
‫סאלי...‬
‫מה קרה?‬
‫אני רק רוצה את הסיגריה היחידה שאני מבקשת בכל יום‬
‫וזה תמיד ריב מחורבן.‬
‫זה ריב כדי לשמור על בריאותך.‬
‫האל הטוב קבע את גורלי.‬
‫אם הוא לא מתכוון להחזיר את הזמן שלי,‬
‫תנו לי ליהנות ממה שאני יכולה.‬
‫זה הגיוני בעיניי.‬
‫שלום, אני אוטום.‬
‫מוסטנג סאלי.‬
‫ואם הייתי אומרת לך שאת לא מכבדת את הזמן?‬
‫למה את מתכוונת, לעזאזל?‬
‫וההתנהגות הזאת גונבת ממך זמן.‬
‫איך לעזאזל את יודעת את כל זה?‬
‫זה הוצג בפניי על ידי מישהו שנמאס לו מאותו החרא‬
‫שלך נמאס ממנו,‬
‫שידע שאלוהים והיקום נותנים זמן לחלקנו,‬
‫ואנחנו צריכים להחליט איך להפוך אותו למשמעותי.‬
‫את יודעת שתקבלי את הסיגריה שלך,‬
‫אז על מה את נלחמת?‬
‫ממה את כל כך מפחדת?‬
‫ולמה שתקבלי יותר זמן כשאת זו שמבזבזת אותו?‬
‫למה את לא חכמה כמוה?‬
‫בסדר.‬
‫בסדר, סאלי.‬
‫בסדר, תודה. בואי נלך.‬
‫היי, קן, תחזיר אותה לכאן.‬
‫כן.‬
‫נראה שאתן נפשות תאומות.‬
‫לא נוכל לבקש מהאנשים האלה כסף.‬
‫הם במצב גרוע כמונו.‬
‫הם לא מאבדים את השטח שלהם.‬
‫ויין משפיע על פטיגרו.‬
‫- ויין רוצה את המרעה המערבי. - לא, הוא רוצה לחסל אותנו.‬
‫לכן אנחנו צריכים לבקש טובות.‬
‫אנשים חייבים לנו.‬
‫יש לנו יחסים טובים עם הבנק.‬
‫ולהם יש הרבה יותר כסף מלשמות שעל פיסת הנייר הזאת.‬
‫אפגוש אותך במכונית.‬
‫ספר חשבונות‬
‫עמק ביזון בנק ויומינג‬
‫איפה היינו?‬
‫סליחה.‬
‫כמו שאמרנו, אנחנו מוכנים לקחת את הריבית הגבוהה,‬
‫בגלל נסיבות יוצאות דופן.‬
‫המשאיות שייכות לנו.‬
‫הבעיה היא שאין לכם ביטחונות להלוואה בסדר גודל כזה.‬
‫אנחנו מאוד מודעים לכך.‬
‫פרס באטרפליי סטרוק 2011 מוענק ללינדזי שנקלר‬
‫לינדזי, המשפחה שלי בבנק הזה 80 שנה.‬
‫אבא שלי ואבא שלך היו חברים טובים.‬
‫בזמן השפל הכלכלי, כשאבא שלך הלך מבית לבית‬
‫והתחנן בפני הלקוחות שלו שיישארו, אנחנו נשארנו.‬
‫לא חשבנו פעמיים.‬
‫הרגע הזה הוא הצד השני של זה,‬
‫כשאבא שלך הלך מבית לבית.‬
‫נאמנות צריכה להיות יותר ממילה על השלט שלכם.‬
‫אני רוצה שתזכרי את התקופה שבה מילה של אבוט הספיקה.‬
‫השם אבוט...‬
‫אחרי מה שהבן שלכם עשה...‬
‫הוא כבר לא אותו הדבר.‬
‫זבובים נמשכים לחרא.‬
‫תנקי את חייך, לינדזי, ולא יהיו יותר זבובים.‬
‫כן! אלוהים!‬
‫למען האל.‬
‫לעזאזל!‬
‫מגפיים ב-10,000 דולר.‬
‫כן.‬
‫בן זונה.‬
‫לעזאזל, כן!‬
‫אבא שלך אמר שזה בסדר שנעבור כאן.‬
‫- כן. - איפה הבחור המסכן?‬
‫זה נורא, מה שקרה.‬
‫- הוא במורד המסדרון מימין. - כן. בצד ימין. נלך.‬
‫כן.‬
‫תודה.‬
‫שלום.‬
‫בספר יהושע פרק א' פסוק ט' כתוב: "חזק ואמץ.‬
‫"אל תערץ ואל תחת,‬
‫"כי עמך ה' אלוהיך בכל אשר תלך."‬
‫יש תהילה בסבלנו,‬
‫מפני שהסבל מייצר התמדה,‬
‫וההתמדה מייצרת אופי,‬
‫והאופי מייצר תקווה.‬
‫- אמן. - אמן.‬
‫אנחנו כאן לצידך, בילי.‬
‫גבירותיי.‬
‫אלוהים יחייך אליך, לוק, כי אתה מטפל באחיך.‬
‫שלום.‬
‫חשבתי שאת מתה.‬
‫גם אני.‬
‫אבל...‬
‫רויאל לקח אותי.‬
‫רויאל?‬
‫הוא חושב שאני חלק מהמשפחה שלו.‬
‫בילי.‬
‫אנחנו חיים זה בתוך זה.‬
‫אתה מאמין בזה?‬
‫היי.‬
‫אחי נורה בגללך?‬
‫תפגוש אותי בבר.‬
‫בסדר. קדימה.‬
‫פיין רידג' כנסייה פרוטסטנטית‬
‫היי, היית שקטה מאז שעזבנו את בית משפחת טילרסון.‬
‫הכול בסדר?‬
‫כן. בילי הוא ידיד שלי.‬
‫כן, אני יודע. אנחנו מתפללים להחלמתו.‬
‫אתה לא חושב שתפילה היא הסתתרות?‬
‫- אני... - היא בטח גורמת‬
‫לאנשים להרגיש טוב עם עצמם.‬
‫אבל זה חוסר מעש. אתה פשוט יושב בשקט.‬
‫את חושבת שזה לא בסדר לשבת בשקט?‬
‫תראה את האישה הזאת, סאלי.‬
‫היא רק הייתה זקוקה לקצת אינטראקציה אנושית.‬
‫אוטום, מה שאמרת לסאלי לא ממש עזר לה.‬
‫אחרי חמש דקות עם סאלי את חושבת שאת מוארת?‬
‫למה אתה חושב שישו נצלב, כומר?‬
‫כי הוא היה בנו של אלוהים.‬
‫הוא נצלב על כך שאמר את האמת.‬
‫אני חושבת שזה הפחיד אותך.‬
‫אני חושבת שפחדת מהאופן שבו גרמתי לאישה הזו להקשיב לאמת.‬
‫אוטום, מה שאמרת לה היה פסיכולוגיה בגרוש.‬
‫סאלי סובלת מפגיעת ראש טראומטית‬
‫והיא חוזרת על סיפורה בפני כל מי שמוכן להקשיב.‬
‫ואם תחזרי לשם מחר היא לא תזכור אותך‬
‫והיא תספר אותו שוב.‬
‫מה קיווית להשיג כשהגעת לפה היום?‬
‫אני רק רוצה לעזור לאנשים.‬
‫תלמדי איך לשרת, לשרת באמת.‬
‫ואם זה מה שאת רוצה לעשות, את מוזמנת תמיד.‬
‫שיהיה לך יום נעים.‬
‫- תודה, כומר. - לא, תודה לך.‬
‫נהגתי לעשות את זה איתך כשהייתי ילד.‬
‫- אני יכול? - בטח.‬
‫אני לא יודע למה רבקה עזבה אותי, אבל היא עזבה.‬
‫השאירה את בתנו איתי, כאילו היא לא חשובה.‬
‫משם הכול התדרדר.‬
‫הכאב שממנו סבלתי, לא...‬
‫חשבתי שאהרוג מישהו‬
‫או שאנטוש את איימי.‬
‫- אבל עשית את זה. - כן.‬
‫אני מנסה לתקן הכול.‬
‫אתה משקר לעצמך, פרי.‬
‫לא.‬
‫אתה לא יודע.‬
‫מי ידע טוב ממני?‬
‫ההבדל היחיד הוא שהייתי בן שמונה, וזו הייתה תאונה.‬
‫אתה ידעת מה אתה עושה. אתה אדם מבוגר.‬
‫חבל שעכשיו אתה אב טוב יותר מכפי שהיית בזמני.‬
‫זאת הרגשה טובה? זה משכיח את הכאב?‬
‫לא.‬
‫תודה.‬
‫היי.‬
‫גם את נורית?‬
‫בגלל זה את הולכת ככה?‬
‫ביזונים.‬
‫ביזון.‬
‫ואת בכל זאת ממשיכה.‬
‫מה ההשפעה הזו שיש לך על אחי?‬
‫אין לי השפעה עליו.‬
‫פניו הוארו כשהוא ראה אותך.‬
‫היו לו חזיונות.‬
‫מהבור?‬
‫בוא נצא מכאן.‬
‫הבור נעלם?‬
‫הבור הגדול נסגר. כל הבורות שחפרתי נסגרו.‬
‫נעלמו.‬
‫בעיניך סגור שווה ל"נעלם"?‬
‫איך אתה יכול להיות צר-מוחין כל כך?‬
‫תיזהרי.‬
‫מספיק אנשים תקפו אותי היום.‬
‫מי עוד תקף אותך?‬
‫אבא שלי.‬
‫את והוא הייתם מסתדרים.‬
‫שניכם חושבים שבילי מדהים.‬
‫זה נכון.‬
‫זה לא אומר שאתה לא.‬
‫אחי הוא ילד.‬
‫למה אתה כל כך כועס עליו?‬
‫נראה שהכול לטובתו.‬
‫זה נכון או שאתה רק מאמין בזה?‬
‫מה את רואה בו?‬
‫בילי ראה מה עומד לבוא.‬
‫את בטוחה?‬
‫מה אתה ראית?‬
‫ראיתי אותך.‬
‫היית חזקה.‬
‫כאילו נגעה בך‬
‫יד חזקה.‬
‫אנשים רבים סמכו עלייך,‬
‫אבל לא ראיתי את בילי.‬
‫אני רוצה לראות.‬
‫היית בבור.‬
‫לא לקחת את המינרל?‬
‫לא ידעתי שאפשר לקחת אותו.‬
‫יש לך קצת ממנו?‬
‫לא.‬
‫- אם תראה... - אגיד לך.‬
‫אני צריך ללכת.‬
‫את רוצה טרמפ?‬
‫אנחנו נוסעים באותו כיוון.‬
‫לוק!‬
‫אבא כאן. אני כאן. אבא שלך כאן.‬
‫אתה בסדר. אני איתך.‬
‫מכונית.‬
‫אני אטפל בך.‬
‫בסדר.‬
‫בבקשה.‬
‫הנה.‬
‫אם את נוכלת, את טובה.‬
‫ראית את הבור.‬
‫היו לך חזיונות לפני שראית אותי.‬
‫כן.‬
‫מה הדבר שהכי היית רוצה בחיים?‬
‫להיות חשוב.‬
‫היי.‬
‫למה כולם כל כך עגומים?‬
‫הבית מוצע למכירה פומבית.‬
‫זאת הבחורה שהייתה עם בילי. המטורפת.‬
‫שוב שלום.‬
‫אני אוטום.‬
‫"אכן דלים אנו אם איננו אלא שפויים."‬
‫למה הבית מוצע למכירה פומבית?‬
‫נשאיר את זה לאחר כך.‬
‫שאלתם את הבנק על ההלוואות לחקלאים במצוקה?‬
‫גידול אחד יכול לזכות אתכם.‬
‫אולי לא תלהיטי את הרוחות עכשיו? זה ישמח אותי.‬
‫- אולי כדאי שתקשיבו למריה. - זה בסדר.‬
‫אני מצטערת על מה שעובר עליכם,‬
‫אבל גישת מלח-הארץ,‬
‫מה-שיוצא-אני-מרוצה, לא תעזור לכם לשמור על השטח.‬
‫וברור לי שמה ששובר את ליבכם שובר את ליבו של רט,‬
‫ואני לא רוצה בזה.‬
‫שיהיה לכם לילה טוב.‬
‫יש אנשים עם כוונות טובות.‬
‫סיסי, תניחי להם.‬
‫בסדר.‬
‫למה הבית עומד למכירה פומבית?‬
‫פרי נעלם.‬
‫הוא הפר את תנאי הערבות.‬
‫איפה הוא?‬
‫הוא קפץ לתוך הבור.‬
‫אחרי שהוא דיבר איתך.‬
‫אני אביא את זה. היי!‬
‫סיבוב של קוקטייל קמיקזה לחברים הנאמנים שלי!‬
‫היי, חבר נאמן.‬
‫תקשיבו, חברים.‬
‫חברים?‬
‫הערב הולך להיות כל כך טוב‬
‫שלעולם לא תקנו שוב בשר בקר ממישהו אחר.‬
‫- בסדר. - לטילרסון יש הבשר הכי טוב‬
‫בעיר הזאת, במדינה.‬
‫הכי טוב בארץ.‬
‫ביקשתי ממך לעשות דבר אחד, לעזאזל.‬
‫לשמור על בן המשפחה שלך.‬
‫אבל לא היית מסוגל, נכון?‬
‫אני לא מטפל.‬
‫אמרתי לך לדאוג לצרכיו.‬
‫מה עשיתי שגורם לך לחשוב‬
‫שאני כל כך עלוב?‬
‫כל מהלך שעשית מאז שהיית ילד‬
‫נולד מתוך אנוכיות ומתוך רחמים עצמיים.‬
‫אנוכיות?‬
‫מאז שהייתי ילד,‬
‫ניהלתי את החווה הזאת, יום אחר יום.‬
‫וכל מה שרציתי ממך‬
‫זה חיבוק מחורבן.‬
‫זה מה שאתה רוצה, לא?‬
‫שאספק לך עוד תירוצים להאשים אותי ואת בילי במה שהפכת להיות.‬
‫אבל לא אספק לך תירוצים.‬
‫אתה יודע‬
‫מה אימא שלי נהגה לומר לי?‬
‫היא אמרה לי שחובתו של הבן הבכור‬
‫היא לרשת את אביו.‬
‫להגדיל את הירושה.‬
‫להביא אותה לממדים של פיל, גם אם היא הייתה בממדי זבוב.‬
‫וחובתו של הבן הצעיר,‬
‫חובתו של הבן הצעיר היא לאהוב את הוריו,‬
‫לטפל בהם עד ימי הזהב המבורכים שלהם.‬
‫אבל אתה יודע‬
‫מה היה אמור להיות הבן האמצעי?‬
‫הוא אמור להיות פוליסת ביטוח סודית.‬
‫חבל מצנח מיוחד מאוד,‬
‫שמושכים בו במקרה חירום.‬
‫והיום הראית לי שאתה מצנח שלא נפתח.‬
‫אז תגיד לי למה אני צריך‬
‫אותך?‬
‫טרוור שנא אותך.‬
‫ואני שונא אותך.‬
‫זאת האמת שלך?‬
‫זה לא משנה כל עוד אתה בבית שלי ומתחנן להכרה.‬
‫אתה לא צריך לטפל עוד בבילי.‬
‫לך תהיה עם אימא שלך,‬
‫אם זה מה שבליבך.‬
‫אתה רוצה לדעת מה יש בליבי?‬
‫אראה לך מה יש שם.‬
‫אני אראה לך.‬
‫כולי ציפייה.‬
‫בינתיים, אולי תפתור את זה‬
‫עם החבר שלך, לוק, שם למעלה?‬
‫מה, אידיוט?‬
‫ססיליה יודעת שאתה מסתובב?‬
‫נראה שאתה קצת כועס. אתה בסדר?‬
‫מה אני עושה כשאני מסתובב זה עניין שלי, אתה מבין?‬
‫הבנתי את זה. טילרסון הוא טילרסון.‬
‫היי, שברת לי את האף!‬
‫אם זה כל מה שעשיתי,‬
‫יש לך מזל.‬
‫ססיליה.‬
‫ויין.‬
‫תיכנסי.‬
‫תודה.‬
‫מה מביא אותך לכאן?‬
‫באתי כדי לבקש ממך טובה.‬
‫אני צריכה ללוות את 500 אלף הדולר כדי להציל את החווה שלי.‬
‫חמש מאות אלף דולר?‬
‫את מבקשת גאולה, לא טובה פשוטה.‬
‫אני מנסה להציל את משפחתי.‬
‫אחרי שמשפחתך הרסה את שלי?‬
‫זה לא קשור לרויאל.‬
‫זה תמיד היה קשור לרויאל.‬
‫רויאל, רויאל, רויאל.‬
‫גם אם לא במילותייך, זה היה במעשייך.‬
‫לא אעשה טובה כזאת למען רויאל.‬
‫בסדר. תודה שהקדשת מזמנך, ויין.‬
‫מה קרה לססיליה הנועזת שהכרתי פעם?‬
‫אני עייפה.‬
‫אני מנסה להציל את משפחתי.‬
‫זה הדבר הכי אמיתי שאמרת.‬
‫אתן לך את הכסף.‬
‫בתנאי אחד.‬
‫לא, ויין. זה לא יקרה.‬
‫- זה לא יקרה. - תקשיבי לי עד הסוף.‬
‫למען הימים ההם.‬
‫לאן הלכת?‬
‫ויין ייתן לנו את הכסף.‬
‫הוא רק רוצה את המרעה המערבי והתנצלות.‬
‫התנצלות?‬
‫התנצלות ממי?‬
‫ממך.‬
‫על מה?‬
‫שלקחת אותי ממנו. המילים שלו. לא שלי.‬
‫והנה את עומדת ואומרת אותן.‬
‫כדי להציל את המשפחה שלנו.‬
‫- כדי לשמור על שמי. על שם המשפחה שלי! - השם שלך?‬
‫השם שלך!‬
‫- רויאל אבוט. - סאמנר, ססיליה.‬
‫קוראים לי רויאל סאמנר!‬
‫רויאל?‬
‫ג'וי?‬
‫תרגום כתוביות: רונה ארבל‬
‫בקרת כתוביות שקד הרטמן‬