‫בפרקים הקודמים של "המרעה המערבי"...‬
‫מה קיווית שיצא לך מזה שאת כאן היום?‬
‫אני רק רוצה לעזור לאנשים.‬
‫כשתלמדי איך לשרת, את מוזמנת תמיד.‬
‫פרי אבוט מפר את תנאי הערבות שלו.‬
‫לכן תפסידו את שטר המכר של החווה.‬
‫אם יקרה משהו, אולי לעולם לא תחזרי לזמנך.‬
‫אני מכירה מישהו בשם רויאל.‬
‫הוא מנסה להיות אדם טוב.‬
‫בניגוד לאבא שלך.‬
‫במקום שממנו אני באה כולאים גברים כמוהו.‬
‫קדימה, רויאל.‬
‫דע לך.‬
‫ביום שתמות, המשפחה שלך תשמח.‬
‫רויאל!‬
‫רויאל! חכה!‬
‫רויאל?‬
‫ג'וי?‬
‫ג'וי.‬
‫עשית בבור?‬
‫מה אמרת?‬
‫מה עשית בבור?‬
‫מי ירה בך, ג'וי?‬
‫ג'וי, מי ירה בך?‬
‫את מדממת באופן חמור.‬
‫זה מזדהם. אקח אותך לבית החולים...‬
‫רויאל...‬
‫מה עשית בבור?‬
‫זה השטח שלי, שריף. מה את עשית שם?‬
‫ג'וי, את תהיי בסדר. אביא לך קצת מים, בסדר?‬
‫תנשמי.‬
‫תנשמי!‬
‫בסדר.‬
‫זה בסדר.‬
‫לעזאזל!‬
‫המרעה המערבי‬
‫- פעם ראשונה. - לא.‬
‫פעם שנייה.‬
‫נמכר.‬
‫בדיקה, בדיקה. אחת, שתיים. הדבר הזה פועל?‬
‫לא.‬
‫זה האגרטל של סבתא שלי! מה אתה עושה?‬
‫מי ידע שכל זה יהיה שווה כל כך הרבה?‬
‫לא!‬
‫האם אלוהים נעלם‬
‫חוות אבוט נמכרה לדון ריברס תמורת 500 אלף דולר.‬
‫שטר מכר‬
‫זה השטח שלי.‬
‫לא! זה השטח שלי. הוא שלי.‬
‫ססיליה.‬
‫מה?‬
‫צרחת כמו מטורפת.‬
‫- אביא לך כוס מים. - לא, אני בסדר.‬
‫על מה חלמת?‬
‫- רויאל התקשר? - לא.‬
‫אלוהים.‬
‫אני לא יודעת מה לעשות.‬
‫מתי אתם צריכים להתחיל לארוז?‬
‫אלוהים. בסדר.‬
‫כמה זמן יש לנו?‬
‫אני לא יודעת! אני לא יודעת!‬
‫תפסיקי. רק רגע.‬
‫בסדר.‬
‫בסדר. אני לא...‬
‫אני לא רוצה לארוז. אני לא רוצה לארוז. אני לא רוצה למכור את הבית.‬
‫אני רוצה שהנכדה שלי תחזור ואני רוצה שהבן שלי יחזור!‬
‫זה מה שאני רוצה!‬
‫- את צריכה לעבור. - אני לא...‬
‫שתקי!‬
‫בבקשה.‬
‫אני כבר חוזר.‬
‫דמיין שאתה שוכב מת בזרועות האויב‬
‫דמיין שלום על פני כדור הארץ ללא יגון‬
‫דמיין יגון על פני כדור הארץ כשאין שלום‬
‫כן‬
‫אני רואה את הפחד בעיניך ושומע את נשימתך האחרונה‬
‫כמה זמן עוד יעבור עד שהכול ייגמר?‬
‫חשכה מוחלטת ושלווה על הכול...‬
‫היי.‬
‫טעות שלי.‬
‫כמה?‬
‫בבקשה.‬
‫תודה.‬
‫היי, מר אבוט.‬
‫בנו של ארל צ'ינלונד. ג'ס.‬
‫היי, סגן. מה שלום אבא שלך?‬
‫שלומו טוב.‬
‫דלקת פרקים וכדומה, אבל טוב.‬
‫- תמסור דרישת שלום. - כן. מר אבוט?‬
‫כן.‬
‫אני מצטער על כל הצרות שלך.‬
‫פרי. הנכדה.‬
‫כן, אני מעריך את זה.‬
‫כל וובאנג בבלבול.‬
‫והשריף עדיין נעדרת.‬
‫תשמור על עצמך, סגן.‬
‫אחד השוטרים שלך נמצא בחוץ. צ'ינלונד.‬
‫עוד אחד מאחורי ההגה.‬
‫תשתי את זה.‬
‫לא, תשתי הכול.‬
‫לעזאזל.‬
‫מה?‬
‫הם עוקבים אחרינו.‬
‫אל תיסע מהר.‬
‫איך את מרגישה?‬
‫רע.‬
‫את רוצה שהם ייקחו אותך את שאר הדרך?‬
‫קח אותי לשמורה.‬
‫לשמורת וינד ריוור?‬
‫אין להם מחסומים לאנשים מבחוץ?‬
‫בדיוק.‬
‫הם לא יוכלו לעבור.‬
‫יהיו להם הרבה שאלות לשנינו.‬
‫אני לא מוכנה לענות עכשיו.‬
‫את לא צריכה לעבור את זה לבדך.‬
‫לא הרגשתי כל כך חסרת אונים‬
‫מעולם.‬
‫ססיליה?‬
‫לא תהיי חזקה יותר אם תעברי את זה לבד.‬
‫בסדר.‬
‫בואי איתי.‬
‫הבחור עומד שם, עירום כביום היוולדו.‬
‫ברצינות. בלי תחתונים. כלום.‬
‫מדבר על התקופה שבה הוא צעד עם זקני השבט‬
‫ושהוא כאן מ-1972 וכל מיני...‬
‫מ-1972?‬
‫מ-1982. לעזאזל!‬
‫זה רע, לא?‬
‫לא, לא, זה טוב.‬
‫כלומר, הסיפור מתפתח. אני מאמין לך.‬
‫חרא. הוא גרוע, אחי.‬
‫זרים מגיעים.‬
‫תפעיל אותה.‬
‫אדוני, אתה יכול לפתוח את החלונות?‬
‫יש לי כאן אישה פצועה.‬
‫אדגר, זאת דודניתך, ג'וי.‬
‫- ידיים על ההגה. עכשיו. - מה? בסדר.‬
‫- ג'וי, מה לעזאזל קורה פה? - הוא לוקח אותי למרפאה.‬
‫למה האנשים שלך כאן? הם מחפשים אותך?‬
‫תעכבו אותם, טוב?‬
‫- דן, תארח את החברים שלנו. - בסדר.‬
‫תחזור לכביש. המרפאה נמצאת בעוד כמה קילומטרים.‬
‫בסדר.‬
‫אוטום.‬
‫- אוטום. - "לא תיראו, כי אין דבר מכוסה‬
‫"אשר לא יגלה ואין נעלם אשר לא ייוודע."‬
‫את זוכרת שהכומר אמר את זה?‬
‫אם את מפחדת להיכנס לשם, תחשבי מחדש על אלוהים.‬
‫קדימה, ססיליה.‬
‫זו אישה במצוקה!‬
‫מש' אבוט במצוקה. במקום להאשים את האל,‬
‫- אולי תקבל אחריות? - אוטום.‬
‫אתה אחראי לכך, ואתה מטעה את האנשים.‬
‫והם יבזבזו את כל חייהם בהונאה הכוזבת‬
‫ובאשליה של האמונה.‬
‫- אוטום, מה את עושה? ססיליה! - היא צריכה 500 אלף דולר‬
‫או שהיא תאבד את החווה שלה, תאבד אותה לתמיד.‬
‫ססיליה, זה נכון?‬
‫ססיליה.‬
‫אז תמצא את הכסף. תעזור לה.‬
‫אין לנו 500 אלף דולר.‬
‫לכנסייה אין 500 אלף דולר. זאת כנסייה פשוטה.‬
‫העיר מלאה בעשירים. הם פטורים מעבודת האל?‬
‫הקהילה שלי תיתן הכול כדי לעזור לססיליה, אבל אין לנו הסכום הזה.‬
‫אוטום, למה לא אמרת לי שזה מה שהתכוונת לעשות?‬
‫כי ידעתי שלא תבואי איתי.‬
‫את מבקשת מאנשי הכנסייה כסף,‬
‫כסף שאין להם, בשעה שהמשפחה שלך עשירה. למה?‬
‫כי אני רוצה שתראי מי האנשים האלה,‬
‫מי הם באמת.‬
‫תהיי הדוגמה שאת רוצה שהם יהיו.‬
‫תתקשרי. תבקשי מהמשפחה שלך כסף.‬
‫בהחלט.‬
‫אימא‬
‫אנחנו מצטערים.‬
‫הגעתם למספר מנותק או שאינו בשימוש.‬
‫זה מוזר. אני...‬
‫אני חושבת שאחותי תדע איפה היא.‬
‫אנחנו מצטערים.‬
‫הגעתם למספר מנותק או שאינו בשימוש.‬
‫הישמרו לכם מנביאי השקר, שמשוועים לניסים,‬
‫בזמן שאתם ננזפים מבלי דעת על יהירותכם.‬
‫מפני שאני רואה אותך כפי שאת באמת, פילוסופית בגרוש.‬
‫רוכלת צדקנית עם סחורה חסרת ערך,‬
‫ואני בטוח שמשפחתך נטשה אותך לפני זמן רב.‬
‫אדוני הכומר, אתה מתנשא?‬
‫- זה לא נוצרי. - ססיליה, אל תטרחי.‬
‫לא כל האנשים יכולים להינצל.‬
‫איך אתה יודע אם לא תנסה?‬
‫היום היא ניסתה.‬
‫ססיליה...‬
‫- את בסדר? - כן.‬
‫את מדהימה.‬
‫מה זאת אומרת?‬
‫כשאת מאמינה במשהו, דבר לא משנה את דעתך.‬
‫כן, זאת בדיוק מי שאני.‬
‫זאת גם מי שאני.‬
‫אבל שכחתי. כרגע הזכרת לי. תודה.‬
‫- חשבתי שתכעסי. - אני כועסת.‬
‫יש רק אדם אחד שאני מכירה שיכול לכעוס כל כך.‬
‫- מי? - איימי.‬
‫אני כל כך חוששת ששכחתי מי אני.‬
‫הייתי עיוורת לכל כך הרבה דברים.‬
‫כולנו כך.‬
‫כן, כולנו כך.‬
‫פעם ראשונה במרפאה?‬
‫כמובן.‬
‫אפשר לשאול אותך שאלה?‬
‫הרגע עשית את זה.‬
‫איפה אמרת שמצאת את ג'וי?‬
‫מה השאלה האמיתית שלך?‬
‫זאת ששאלתי.‬
‫נאמר שעשיתי משהו רע לדודניתך.‬
‫הגיוני שאביא אותה לכאן אחר כך?‬
‫יש בזה משהו.‬
‫הבעלים המכים עושים את זה.‬
‫- היא נורתה לפני שמצאת אותה? - כן.‬
‫ופשוט עשית את המעשה החברי?‬
‫שוב, מה אתה רוצה לשאול?‬
‫הרמת יד על המשפחה שלי?‬
‫רק כדי להביא אותה לכאן.‬
‫קדימה, רויאל. כוונת למטה, כמו שלימדתי אותך.‬
‫אני לא מנסה להיות שמוק.‬
‫רק לא נראה לי שתאמין לשום דבר שאגיד לך.‬
‫אתה בסדר?‬
‫כן, אני בסדר.‬
‫בסדר.‬
‫אבדוק מה קורה עם ג'וי.‬
‫היי.‬
‫אני סגן ג'ס צ'ינלונד. מחלקת השריף של מחוז אמיליה.‬
‫מה אתה רוצה, סגן ג'ס צ'ינלונד?‬
‫- איך קוראים לך? - דניאל.‬
‫תקשיב, דן...‬
‫יש לי הרגשה עיקשת‬
‫שהבוסית שלנו נמצאת בתחום השיפוט שלך עכשיו.‬
‫- ו...? - ואני צריך לדעת אם היא בסדר.‬
‫סגן השריף...‬
‫אתה צריך לחכות במכונית.‬
‫אני רק רוצה לוודא שהיא בסדר.‬
‫ג'וי ערה. היא רוצה לראות אותך.‬
‫את בטוחה?‬
‫היא אמרה "הבחור הלבן".‬
‫תודה.‬
‫עדיין מרגישה רע?‬
‫בערך.‬
‫תודה. שוב.‬
‫אתה תתחיל או שאני אתחיל?‬
‫מה אנחנו מתחילים?‬
‫בסדר גמור.‬
‫מצאתי את עצמי במרעה המערבי שלך כי נסעתי בזמן דרך הבור.‬
‫החלטתי לדבר ישירות.‬
‫זאת לא שאלה.‬
‫נכון.‬
‫חייתי בשנות ה-80 של המאה ה-19 במשך ארבע שנים.‬
‫עם שבט שושון. צדתי איתם.‬
‫רכשתי חברים.‬
‫התקבלתי על ידם.‬
‫בזמן שהייתי שם, הכרתי ילד בשם רויאל‬
‫שהציל את חיי.‬
‫ואני מתערבת שהוא היה אתה.‬
‫מה גורם לך לחשוב כך?‬
‫הרגע אמרתי לך שנסעתי בזמן, ואפילו לא מצמצת.‬
‫לא אמרת מילה.‬
‫הילד הזה ירה באביו.‬
‫כדי להציל אותי.‬
‫- להציל אותך? - כן.‬
‫הוא לא היה חייב.‬
‫הם צדו אותי ועוד ילדה ילידית.‬
‫תמיד האמנתי שיריתי באבי בתאונת ציד.‬
‫רצתי וקפצתי לתוך הבור הזה,‬
‫במחשבה שאיעלם.‬
‫זה לא מה שקרה כשהייתי שם.‬
‫היית שם ארבע שנים?‬
‫שנים? נעדרת רק כמה ימים. זה הכול.‬
‫לא רק כמה ימים.‬
‫אתה יודע, יש לנו סיפורים.‬
‫עתיקים.‬
‫סיפורים עתיקים ש...‬
‫מה אתה חושב שהוא?‬
‫הבור.‬
‫אני לא יודע.‬
‫היו כל כך הרבה סימנים לפני שכל זה קרה.‬
‫מה למשל?‬
‫הרלן דיבר על דינוזאורים במערות.‬
‫הבחור שעצרתי סיפר לי על אנשים שנעלמים.‬
‫ההר הזה, הוא נעלם והופיע שוב.‬
‫יש לך מישהו שאת יכולה לדבר איתו?‬
‫לדבר?‬
‫זה יאכל אותך אם תשמרי את זה בפנים.‬
‫יש לי את מרת'ה.‬
‫יופי.‬
‫כי אני שיקרתי‬
‫במשך 50 השנים האחרונות‬
‫לעולם.‬
‫אמרתי לך שלמשפחה שלי אסור לדעת על זה.‬
‫למשפחה שלי.‬
‫יש הרבה שאינני יכול להסביר.‬
‫- תנסה. - אני מנסה.‬
‫השקר הראשון הוא הקשה ביותר.‬
‫ואז זה הופך קל יותר.‬
‫המשפחה שלי מפורקת עכשיו בגלל זה.‬
‫תגידי את האמת.‬
‫לפני שיהיה מאוחר מדי.‬
‫יש לי הרגשה שאתה ואני ננהל‬
‫עוד שיחות כאלה, רויאל.‬
‫תנוחי קצת.‬
‫אני רויאל.‬
‫אני סיסי אבוט.‬
‫רויאל?‬
‫- מר אבוט. - סגן.‬
‫למה ברחת?‬
‫נסעתי לאן שהיא אמרה לי לנסוע.‬
‫ארל גידל אותך היטב.‬
‫נתראה, מר אבוט.‬
‫שמעתי את זה מספיק כדי לדעת שזה נכון.‬
‫איפה אנחנו? מה זה המקום הזה?‬
‫משהו שאני חייבת לתקן.‬
‫אוטום, אל תצאי מהמכונית.‬
‫- בשום מקרה, בסדר? - בסדר.‬
‫לואיס?‬
‫זו ססיליה אבוט.‬
‫לואיס?‬
‫מה לעזאזל את רוצה? רדי למטה עכשיו. עכשיו.‬
‫- אוטום, תישארי שם. - מה את עושה כאן?‬
‫אתה יכול להניח את האקדח, בבקשה?‬
‫בבקשה? באת לאוהל ההזעה שלי ואיימת עליי ברובה ציד.‬
‫- טוב לי כאן. - אם תפגע בה...‬
‫מה תעשי? למי כאן יש אקדח?‬
‫אל תזוזי. תגידי לבלונדה להירגע.‬
‫- תירגעי. - אוטום, אני מסתדרת.‬
‫אני מסתדרת, אוטום.‬
‫מה את עושה כאן בכלל?‬
‫באתי להתנצל. על רובה הציד.‬
‫על זה שפרקתי עליך את הכעס.‬
‫אמרתי לך לא לזוז!‬
‫אני אפוצץ לה את המוח.‬
‫לואיס, רק רציתי להגיד שאני מתנצלת.‬
‫בגלל זה אני כאן.‬
‫אני רוצה להתגבר על הכאב על נכדתי. בסדר?‬
‫גם אם אני סובלת, אסור לי לגרום סבל לאחרים.‬
‫זה לא בסדר ואני מתנצלת.‬
‫לעזאזל.‬
‫- הלו? - כן. זה אני.‬
‫ססיליה?‬
‫כן, היא שוב כאן.‬
‫אתה רציני?‬
‫כן. טוב, תקשיבי.‬
‫תני לילדה את הטלפון.‬
‫לא.‬
‫תני לאיימי את הטלפון, רבקה. נמאס לי מהחרא הזה.‬
‫לעזאזל. בסדר.‬
‫תודה. הלו?‬
‫יש לך דקה אחת. איימי, זאת סבתא שלך.‬
‫איימי, מה שלומך?‬
‫למה שיקרת לי? אימא שלי סיפרה לי מה אמרת לה.‬
‫הברחת אותה.‬
‫איימי. איימי, אני יכולה להסביר.‬
‫אני לא רוצה לדבר איתך.‬
‫איימי? איימי?‬
‫אל תחזרי לכאן שוב.‬
‫שניים מהם הסריחו מאמוניה, כנראה היו על מת'.‬
‫לא היה להם מושג שהם חטפו שריף. גאונים.‬
‫הכול כי רציתי מסטיק ונכנסתי לחנות המשקאות הלא נכונה.‬
‫הם חשבו שהם ייכנסו ויצאו במהירות,‬
‫וכולם הסתבכו. גם אני.‬
‫לאן הם לקחו אותך?‬
‫אני לא יודעת בדיוק.‬
‫הם הכו אותי והתעלפתי. הם זרקו אותי לתא מטען. הגענו לבקתה.‬
‫אולי כמה דקות או שעות או רק...‬
‫הזמן מוזר במצב כזה.‬
‫כן.‬
‫טוב, חזרת.‬
‫זה כל מה שחשוב.‬
‫אני שמחה לחזור.‬
‫אולי קודם כול נשלח אותך לבטסי.‬
‫אולי היא תצייר קלסתרון שלהם. נוציא התראה.‬
‫- הבולשת תרצה לדבר איתך. - לא חושבת שנמצא אותם.‬
‫אולי. אולי לא.‬
‫אסור שהם יחמקו מעונש.‬
‫הם לא יחמקו.‬
‫כל המחלקה מוכנה לטפל בזה.‬
‫לעזאזל, מאט היה מזועזע.‬
‫רצה להזעיק כוח משימה פדרלי.‬
‫ג'ס, אני רק רוצה להמשיך הלאה.‬
‫- דיברת כבר עם אשתך? - לא.‬
‫הם ניפצו לי את הטלפון.‬
‫אוכל להשתמש בשלך?‬
‫- בבקשה. - תודה.‬
‫אתן לך קצת פרטיות.‬
‫את נראית שונה.‬
‫- אני לא יודע, השיער שלך, משהו... - זה יהיה קצר.‬
‫בסדר.‬
‫הלו? הלו?‬
‫מרת'ה.‬
‫ג'וי.‬
‫זאת אני, מותק.‬
‫מותק?‬
‫- כן. - איפה את?‬
‫זה לוק טילרסון? אין לי כוח לשטויות שלו היום.‬
‫אני חושבת שהוא בא אליי.‬
‫באמת?‬
‫זה מסובך.‬
‫רק תוודאי שהוא יצא מכאן לפני שרויאל יגיע הביתה.‬
‫זה יהיה קצר.‬
‫מה אתה עושה כאן?‬
‫הבאתי לך משהו.‬
‫מה יש לך, לוק?‬
‫מצאתי קצת מהמינרל‬
‫בחדר של בילי.‬
‫רציתי לשמור אותו לעצמי,‬
‫אבל חשבתי שמגיע לך לראות.‬
‫לראות מה?‬
‫את עצמך.‬
‫תבלעי אותו, וכשתסיימי‬
‫תגידי לי מה את רואה.‬
‫בסדר?‬
‫אלוהים, התגלה בפנינו.‬
‫היי.‬
‫חזרת.‬
‫זה הבית שלי.‬
‫אני מתנצלת על מה שאמרתי על זה שאתה אבוט.‬
‫היית צריכה להגיד את זה.‬
‫ואני הייתי צריך לשמוע את זה.‬
‫הוא חזר.‬
‫ואני צריך שתראי אותו בעצמך.‬
‫בסדר.‬
‫בדיוק יצאתי מהבור כשאת וקייסי מצאתם אותי.‬
‫לו לא הייתם שם, אני...‬
‫אני לא יודע מה היה קורה.‬
‫איך עברת את כל השנים האלה בלי לדבר עם אף אחד?‬
‫לא דיברתי איתך, אבל...‬
‫היית שם לצידי.‬
‫אני לא רוצה שזה ישתנה.‬
‫זה לא ישתנה.‬
‫תרגום כתוביות: רונה ארבל‬
‫בקרת כתוביות שקד הרטמן‬