TIDLIGERE PÅ OUTER RANGE
Hva håpet du å få ut av i dag?
Jeg vil bare hjelpe folk.
Når du lærer å tjene, er du velkommen.
Perry Abbott bryter kausjonen sin.
Skjøtet til ranchen din blir frakjent.
Hvis noe skjer, kommer du kanskje aldri tilbake til tiden din.
Jeg kjenner en som heter Royal.
Prøver å være en bra mann.
I motsetning til faren din.
Der jeg kommer fra, fengsler de slike.
Gjør det, Royal.
Vit dette.
Den dagen du dør, vil familien din glede seg.
Royal!
Royal! Vent!
Royal?
Joy?
Joy.
Gjorde i hullet?
Hva sa du?
Hva gjorde du i hullet?
Hvem skjøt deg, Joy?
Joy, hvem skjøt deg?
Du blør noe forferdelig.
Det blir infisert. Jeg kjører deg til...
Royal...
Hva gjorde du i hullet?
Min eiendom, sheriff. Hva gjorde du der?
Du vil klare deg. Jeg skal skaffe deg litt vann.
Pust.
Pust!
Ok.
Det er greit.
Pokker ta!
- Første gang. - Nei.
Andre gang.
Solgt.
Tester. Én, to. Er den påslått?
Nei.
Det er bestemors vase! Hva gjør du?
Hvem skulle tro den var verdt så mye?
Nei!
ER GUD BORTE
Abbott-ranchen selges til Dawn Rivers for $ 500 000.
SKJØTE
Dette er mitt sted.
Det er stedet mitt.
Dette er mitt sted.
Nei! Det er mitt.
Cecilia.
Hva?
Du skrek som en gal.
- Du skal få litt vann. - Nei, det går bra.
Hva drømte du om?
- Har Royal ringt? - Nei.
Kjære vene.
Hva skal jeg gjøre?
Når må du begynne å pakke?
Kjære vene. Greit.
Hvor lang tid har vi?
Jeg vet ikke!
Stopp. Bare et øyeblikk.
Greit.
Greit. Jeg vil ikke...
Jeg vil ikke pakke. Jeg vil ikke selge huset.
Jeg vil ha barnebarnet og sønnen min tilbake!
Det er det jeg vil ha!
- Du må flytte. - Jeg vil ikke...
Hold kjeft!
Vær så snill.
Kommer straks tilbake.
Tenk deg å ligge død I din fiendes armer
Tenk deg fred på jorden Uten sorg
Tenk deg sorg på jorden Uten fred
Ja
Ser frykten i dine øyne Hører ditt siste åndedrag
Når vil alt endelig være over?
Totalt mørke og hvile...
Hei.
Beklager.
Hvor mye?
Her.
Takk skal du ha.
Hei, Mr. Abbott.
Earl Chinlunds sønn. Jess.
Hei. Hvordan går det med faren din?
Det går bra.
Leddgikt og sånt, men bra.
- Hils så mye. - Ja. Du, Mr. Abbott?
Ja?
Leit med alle problemene dine.
Perry. Barnebarn.
Ja, takk for det.
Hele Wabang har gått av skaftet.
Og sheriffen er savnet.
Ta vare på deg selv.
En av betjentene dine er utenfor. Chinlund.
Enda en bak rattet.
Drikk dette.
Nei, drikk alt.
Pokker.
Hva?
De følger etter oss.
Ikke kjør for fort.
Hvordan føler du deg?
Bedriten.
Skal de kjøre deg resten av veien?
Kjør meg til reservatet.
Til Wind River?
Har de ikke kontrollstasjoner for fremmede?
Nettopp.
De to blir stoppet.
De har mange spørsmål til oss begge.
Jeg vil ikke svare på noe nå.
Du trenger ikke stå alene i dette.
Jeg har aldri følt meg så hjelpeløs
i hele mitt liv.
Cecilia?
Det gjør deg ikke sterkere å takle dette alene.
Greit.
Bli med meg.
Står en fyr der, splitter naken.
Tuller ikke. Ikke undertøy. Ingenting.
Snakker om da han vandret med de eldste,
og han kom i 1972. Du vet hvordan...
1972?
1982. Pokker!
Dette er ille, hva?
Nei, det er bra.
Historien fortsetter. Jeg har troen på deg.
Svarte. Det suger, bror.
Fremmede.
På med dem.
Kan du rulle ned vinduene?
Jeg har en såret kvinne her.
Det er kusinen din, Joy.
- Hendene på rattet. Nå. - Hva? Greit.
- Joy, hva er det som skjer? - Han kjører meg til IHS.
Hvorfor er de her? Ser de etter deg?
Bare hold dem unna.
- Dan, ta deg av dem. - Greit.
Kjør videre. IHS er noen kilometer unna.
Greit.
Autumn.
- Autumn. -"Frykt ikke. Ingenting er skjult
"som ikke vil bli avslørt og kjent."
Husker du da pastoren sa det?
Er du redd for å gå inn, må du revurdere Gud.
Kom igjen, Cecilia.
En kvinne i nød!
Abbottene. Istedenfor å klandre Gud,
- hvorfor ikke ta ansvar? - Autumn.
Du er ansvarlig for det, og du villeder folk.
De kaster bort livene sine med falskt bedrag
og blind tro.
- Autumn, hva gjør du? Cecilia! - Hun trenger 500 000 dollar,
ellers mister hun ranchen for godt.
Cecilia, er det sant?
Cecilia.
Finn pengene. Hjelp henne.
Vi har ikke 500 000 dollar.
Kirken har ikke 500 000 dollar. Dette er en enkel kirke.
Byen er full av penger. Er de unntatt fra Guds verk?
Menigheten gir hva som helst for å hjelpe Cecilia, men det har vi ikke.
Hvorfor sa du ikke at det var dette du skulle gjøre?
Da ville du ikke ha blitt med.
Du spør folk i menigheten om penger,
penger de ikke har, mens familien din er rik. Hvorfor?
Jeg vil at du skal se hvordan de egentlig er,
hvem de egentlig er.
Vær eksemplet du vil se i dem.
Ring. Be familien din om penger.
Amen til det.
MAMMA
Vi beklager.
Du har kommet til et nummer som ikke er i bruk.
Så rart. Jeg...
Tror søsteren min vet hvor hun er.
Vi beklager.
Du har kommet til et nummer som ikke er i bruk.
Vokt dere for falske profeter som roper etter mirakler
mens du blir irettesatt for din forfengelighet.
Jeg ser deg for den du virkelig er, og det er en liksom-filosof.
En skinnhellig dørselger uten noe som er verdt å kjøpe.
Tipper familien din forlot deg for lenge siden.
Pastor, er dette veien?
- Du snakker ikke som Kristus. - Cecilia, spar deg.
Ikke alle kan reddes.
Hvordan vet du om du ikke prøver?
I dag prøvde hun.
Cecilia...
- Går det bra med deg? - Ja.
Du er noe for deg selv.
Hva mener du?
Når du tror på noe, vil ingenting endre oppfatningen din.
Ja, sånn er jeg bare.
Vel, sånn er jeg også.
Jeg hadde glemt det. Du minnet meg på det. Takk skal du ha.
- Jeg trodde du ville bli sint. - Ja, jeg er det.
Bare én person jeg kjenner kan bli så sint.
- Hvem? - Amy.
Jeg er redd jeg har glemt hvem jeg er.
Jeg har vært blind for så mange ting.
Det er vi alle.
Ja, det er vi alle.
Første gang på IHS?
Ja.
Kan jeg spørre om noe?
Det gjorde du nettopp.
Hvor fant du Joy?
Hva er ditt egentlige spørsmål?
Det jeg nettopp stilte.
La oss si at jeg gjorde noe ille mot kusinen din.
Ville jeg kommet hit med henne etterpå?
Godt poeng.
Mishandlere gjør det ofte.
- Var hun skutt da du fant henne? - Ja.
Og du var bare en god nabo?
Kom til poenget.
Har du rørt familien min?
Bare for å få henne hit.
Gjør det, Royal. Sikt slik jeg lærte deg.
Jeg prøver ikke å være en drittsekk.
Jeg tror bare ikke du vil tro noe jeg sier.
Går det bra?
Ja, det går bra.
Greit.
Jeg ser til Joy.
Hei.
Jeg er visesheriff Jess Chinlund. Amelia fylkes politiavdeling.
Hva vil du, Jess Chinlund?
- Hva heter du? - Daniel.
Hør her, Dan...
Jeg har en sterk følelse av noe.
Sjefen vår er på deres område nå.
- Og? - Jeg må vite om hun har det bra.
Vel, visesheriff...
Du må bare vente i bilen din.
Vil bare vite at hun har det bra.
Joy er våken. Hun vil treffe deg.
Er du sikker på det?
Hun sa "den hvite fyren".
Takk skal du ha.
Fortsatt bedriten?
På en måte.
Takk skal du ha. Igjen.
Vil du begynne eller skal jeg?
Begynne på hva?
Greit.
Jeg endte opp på vestbeitet fordi jeg reiste i tid gjennom hullet.
Tenkte jeg kunne droppe tøvet.
Det er ikke et spørsmål.
Sant.
Jeg levde på 1880-tallet i fire år.
Møtte shoshonene. Jaktet med dem.
Fikk venner.
Ble akseptert av dem.
Mens jeg var der, møtte jeg en gutt som het Royal
som reddet livet mitt.
Jeg tipper det var deg.
Hvorfor tror du det?
Jeg sa nettopp at jeg reiste i tid, og du reagerte ikke.
Ikke et ord.
Gutten skjøt faren sin.
For å redde meg.
- Redde deg? - Ja.
Han hadde rett til å la være.
De jaktet på meg og en innfødt.
Jeg har alltid trodd at jeg skjøt faren min i en jaktulykke.
Rømte og hoppet i hullet.
Trodde jeg forsvant.
Skjedde ikke slik da jeg var der.
Var du der i fire år?
År? Du var bare borte i noen dager. Det er alt.
Ikke bare noen dager.
Vi har historier.
Gamle.
Gamle historier som...
Hva tror du det er?
Hullet.
Jeg vet ikke.
Det var så mange tegn før alt dette skjedde.
Hva slags tegn?
Harlan snakket om dinosaurer i huler.
Fyren jeg arresterte fortalte meg om folk som forsvinner.
Fjellet bare forsvant og dukket opp igjen.
Har du noen du kan snakke med?
Snakke med?
Det blir grusomt å bære på alt dette.
Jeg har Martha.
Bra.
For jeg har tilbrakt
de siste 50 årene på å lyve
for verden.
Jeg sa at familien min ikke kan vite om dette.
For familien min.
Mye kan jeg ikke forklare.
- Prøv. - Jeg prøver.
Den første løgnen er vanskeligst.
Så blir det lettere.
Familien min er ødelagt på grunn av det.
Fortell sannheten.
Før det er for sent.
Føler på meg at vi vil ha
flere slike samtaler, Royal.
Hvil deg.
Jeg er Royal.
Jeg er Ceci Abbott.
Royal?
- Mr. Abbott. - Visesheriff.
Hvorfor stakk du?
Jeg bare kjørte dit hun ba meg kjøre.
Earl oppdro deg godt.
Vi sees, Mr. Abbott.
Jeg har hørt det nok til å tro deg.
Hvor er vi? Hva er dette stedet?
Jeg må ordne opp i noe.
Autumn, ikke forlat bilen.
- Uansett. Greit? - Greit.
Lewis?
Det er Cecilia Abbott.
Lewis?
Hva pokker vil du? Kom deg ned. Nå.
- Autumn, bli der. - Hva gjør du her?
Kan du legge fra deg pistolen? Vær så snill?
Vær så snill? Du kom til seremonien min og truet meg med hagle.
- Nei. - Skader du henne...
Så hva? Hvem har pistolen her?
Ikke rør deg. Be Blondie roe seg.
- Slapp av. - Jeg fikser dette.
Jeg fikser dette, Autumn.
Hva gjør du egentlig her?
Jeg kom for å be om unnskyldning. For hagla.
For å la sinnet gå utover deg.
Ikke rør deg, sa jeg!
Jeg skyter henne i hodet.
Hør, Lewis. Jeg vil bare si unnskyld.
Derfor er jeg her.
Jeg vil legge smerten over barnebarnet mitt bak meg.
Selv om jeg har vondt, kan jeg ikke påføre andre smerte.
Det er ikke rett. Og jeg er lei for det.
Drittsekk.
- Hallo? - Ja. Det er meg.
Cecilia?
Ja, hun er her igjen.
Seriøst?
Ja. Greit, hør her.
Gi telefonen til henne.
Nei.
Gi Amy telefonen, Rebecca. Jeg er lei av denne dritten.
Svarte. Greit.
Takk. Hallo?
Du får ett minutt. Amy, det er bestemor.
Amy, hvordan har du det?
Hvorfor løy du? Mamma sa hva du sa til henne.
Du skremte henne vekk.
Amy, jeg kan forklare.
Jeg vil ikke snakke med deg.
Amy?
Ikke kom tilbake hit igjen.
To av dem luktet ammoniakk, trolig høye på amfetamin.
Ante ikke at de tok en sheriff. Skikkelig mesterhjerner, hva?
Jeg ville bare ha tyggis og gikk inn i feil butikk.
De ville skynde seg inn og ut,
og alle tok seg vann over hodet. Jeg også.
Vet du hvor du var?
Er ikke sikker.
De slo meg i svime, kastet meg i bagasjerommet. Havnet på en hytte.
Kanskje noen minutter eller timer eller bare...
Tiden blir merkelig.
Ja.
Vel, du er tilbake.
Det er det viktigste.
Fint å være tilbake.
Først må du snakke med Betsy.
Kanskje hun kan tegne ansiktene. Etterlyse dem.
- FBI vil nok også prate. - Tror ikke vi finner dem.
Kanskje. Kanskje ikke.
De kan ikke slippe unna.
Det vil de ikke.
Hele avdelingen vil jobbe med dette.
Svarte, Matt er rystet.
Tror han vil be om hjelp...
Jess. Jeg vil bare leve videre.
- Snakket med kona di ennå? - Nei.
De knuste telefonen min.
Kan jeg bruke din?
- Vær så god. - Takk skal du ha.
Jeg skal gi deg litt privatliv.
Du virker annerledes.
- Håret ditt eller noe... - Jeg skal være rask.
Greit.
Hallo?
Martha.
Joy?
Det er meg.
Vennen?
- Ja. - Hvor er du?
Er det Luke Tillerson? Jeg er ikke klar for tullet hans i dag.
Jeg tror han vil treffe meg.
Jaså?
Det er komplisert.
Bare få ham vekk herfra før Royal kommer hjem.
Det tar ikke lang tid.
Hva gjør du her?
Jeg har noe til deg.
Hva feiler det deg, Luke?
Jeg fant noe av mineralet
på Billys rom.
Jeg ønsket å beholde alt selv.
Men jeg syntes du fortjente å se.
Se hva?
Deg selv.
Svelg det. Og når du er ferdig,
fortell meg hva du ser.
Greit?
HERRE, ÅPENBAR DEG FOR OSS.
Hei.
Du kom tilbake.
Det er hjemmet mitt.
Beklager det jeg sa om å være en Abbott.
Du trengte å si det.
Og jeg trengte å høre det.
Det er tilbake.
Og du må se det selv.
Greit.
Jeg hadde akkurat kommet ut av hullet da du og Casey fant meg.
Om dere ikke var der...
Vet ikke hva som ville skjedd.
Hvordan taklet du å aldri snakke med noen?
Jeg snakket ikke med deg, men...
Du var der ved min side.
Vil ikke at det skal endre seg.
Det vil det ikke.
Tekst: Benjamin Sveen
Kreativ leder Gry Viola Impelluso